ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24542/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 липня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ
  ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2018-2020 роки, розмір якої становить 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять грн.) 80 коп. та провести виплату перерахованої пенсії з дати її призначення, а саме з 07.06.2021 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2018-2020 роки, розмір якої становить 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять грн.) 80 коп. та провести виплату перерахованої пенсії з дати її призначення, а саме з 07.06.2021 року.
В обґрунтування позову посилається на те, що він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але в подальшому йому призначено пенсію за віком, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено інші підстави та порядок призначення пенсії.
На переконання позивача, для розрахунку його пенсії за віком підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки., а тому пенсійний орган протиправно відмовив йому у врахуванні показника заробітної плати за 2018-2020 роки, при призначенні пенсії за віком, за три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при обрахунку розміру пенсії за віком має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), а не попереднього показника пенсії (за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
      Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії, а тому, на переконання апелянта, відсутні підстави для обчислення розміру пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, оскільки такий показник застосовується виключно при первинному призначенні пенсії.
З цих та інших підстав апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, так як вважає, що висновки, зроблені судом під час розгляду справи не досліджені належним чином та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а    також не погоджується з правовою оцінкою фактичних обставин справи, даними судом першої інстанції.    
Від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції 19.05.2023 року надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначив, що за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2021 році звернувся вперше, не виявляв бажання, що при призначенні пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та до 07.06.2021 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На підставі заяви позивача від 07.06.2021 №5835 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Представник позивача подав заяву від 29.06.2021 до Головного управління ПФУ в м. Києві, в якій просив перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2018-2020 роки, розмір якої становить 9118,80 грн. та провести виплату перерахованої пенсії з дати її призначення, а саме з 07.06.2021.
Листом Головного управління ПФУ в м. Києві від 02.08.2021 №20009-19858/К-02/8-2600/21 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2018-2020 роки, мотивуючим тим, що позивач перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років, а тому при переведенні його на пенсію за віком повинен застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні, що враховується під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії в розмір 5426,00 грн. Застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні, що враховується при первинному призначенні пенсії неможливо, оскільки це суперечить чинному законодавству.
Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону № 1058-IV).
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого позивачу було призначено пенсію вперше, регламентує умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що первісно позивачу було призначено пенсію за вислугою років на підставі Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом № 1058-IV.
Виходячи з аналізу норм Закону № 1058-IV, виплата пенсії за вислугу років згідно із Законом № 2262-XII, не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом № 2262-XII, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.
Отже, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком за Законом № 1058-IV, а не переведення на інший вид пенсії в розумінні частини третьої статті 45 вказаного Закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 521/4655/17.
Разом з тим, якщо особа, яка отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом № 1058-IV, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 14.02.2018 (справа №465/5246/17), постанові від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №    876/5312/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при обрахунку розміру пенсії позивача за віком має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком), а не попереднього показника пенсії за вислугу років.
Тож, оскільки для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №    1058-ІV позивач звернувся вперше 07.06.2021, то відповідач мав призначити йому пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки, однак ним неправомірно було застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за інший період.
Таким чином, доводи апелянта про те, що в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії, у зв`язку з чим, на його переконання, відсутні підстави для обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, колегія суддів відхиляє з огляду на вищезазначене.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав для задоволення цього позову та вважає, що судом правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  28 листопада 2022 року -  без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5    статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.О.Аліменко

суддя                                        О.М.Оксененко