Постанова 
Іменем України
 
31 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 335/8285/22
провадження № 61-7066св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення пені та збитків, завданих простроченням у виплаті відшкодування,
 
за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8 847,20 грн, інфляційні збитки - 4 087,24 грн, 3 % річних - 568,00 грн та судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі            993,00 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. 
 
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 13 грудня 2022 року прийняв до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Надав строки для подання заяв по суті справи.
 
У січні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК «АСКА») подало до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач перерахував на рахунок позивачки 13 502,44 грн.
 
У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чіп Я. М. подав до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій в порядку частини третьої статті 142 ЦПК України просив стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 993,00 грн та на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 16 лютого 2023 року клопотання ПрАТ «УАСК «АСКА» про закриття провадження у справі задовольнив. Закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Роз`яснив, що відповідно до вимог частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Відмовив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Чіпа Я. М. про розподіл судових витрат.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом спору у цій справі         є стягнення з відповідача на користь позивача сум грошових коштів, які відповідач після пред`явлення позову сплатив позивачу у повному обсязі, що підтверджується доданими до заяви відповідача копіями платіжних доручень і не заперечується позивачем. Суд першої інстанції вважав, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту                               2 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Запорізький апеляційний суд постановою від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чіпа Я. М. задовольнив частково. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого                  2023 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що, закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції встановив, що відповідач вже після пред`явлення позову і відкриття провадження у справі добровільно виконав вимоги позову. Разом з цим, встановивши такі обставини, а саме що спір між сторонами існував на час відкриття провадження у справі, суд дійшов помилкових висновків щодо можливості закриття провадження з підстав відсутності предмету спору. При цьому суд врахував, що пред`являючи позов, позивач заявив і вимогу про відшкодування судових витрат, на якій він наполягав у заявах від 16 січня та             06 лютого 2023 року, що додатково вказує на наявність між сторонами неврегульованих спірних питань і відсутність підстав для закриття провадження.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
У травні 2023 року ПрАТ «УАСК «АСКА» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Підставою відкриття касаційного оскарження судового рішення вказувало те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд всупереч процесуальним нормам безпідставно скасував ухвалу місцевого суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, водночас не звернув уваги та не надав належної правової оцінки вже встановленим судом першої інстанції обставинам про відсутність письмової заяви позивачки та її представника про закриття провадження з підстав пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
19 червня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Апеляційний суд встановив, що 16 січня 2023 року ПрАТ «УАСК «АСКА» подало до місцевого суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що воно перерахувало на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі,                      а тому відсутній спір про право.
 
Жодних заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження                                у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України від позивача не надходило, у судове засідання позивач або його представник не з`явилися,         а подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.
 
Предметом спору було стягнення з відповідача на користь позивача пені за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8 847,20 грн, 4 087,24 грн - інфляційних збитків, 568,00 грн - три відсотки річних, а всього 13 502,44 грн, які відповідач після пред`явлення позову сплатив позивачу у повному обсязі, що підтверджується доданими до заяви відповідача копіями платіжних доручень і не заперечується позивачем. У зв`язку з цим суд першої інстанції вважав, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                 у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права            в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право                                            в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав                                               і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
 
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
 
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.
 
У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства                                 є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.
 
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
 
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
 
З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову,                  а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
 
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження                                  № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
 
Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.
 
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору»      в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
 
Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
 
Встановивши, що на час відкриття провадження у цій справі між сторонами існував спір, апеляційний суд правильно виходив з помилковості висновків місцевого суду про можливість закриття провадження з підстав відсутності предмета спору.
 
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи касаційної скарги (в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження) не спростовують висновків апеляційного суду, а зводяться до незгоди заявника з ухваленим у справі судовим рішенням.
 
При цьому колегія суддів враховує і те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2023 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Чіпа Я. М. про відмову від позовних вимог та розподіл судових витрат задоволено частково. Провадження у справі за позовом                 ОСОБА_1 до ПрАТ «УАСК «АСКА» про стягнення пені та збитків, завданих простроченням у виплаті відшкодування, закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову. Стягнено з ПрАТ «УАСК «АСКА» на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі            998,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн, а всього                                   2 998,00 грн. В іншій частині клопотання відмовлено. У задоволенні клопотання ПрАТ «УАСК «АСКА» про повернення заяви від 04 травня 2023 року позивачу та про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті       255 ЦПК України відмовлено.
 
Ураховуючи конкретні обставини цієї справи, встановлені судами попередніх інстанцій, оскаржувана постанова не суперечить правовим висновкам, які зазначені в касаційній скарзі як підстава для відкриття касаційного провадження. 
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» залишити без задоволення.
 
Постанову Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов