Ухвала
 
21 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 947/37220/21
провадження № 61-13611ск23   
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», треті особи: Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції, Державна служба морського та річкового транспорту України, про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та компенсацію моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
11 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу.
Касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, оскільки не у повній мірі відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою, на якій подається касаційна скарга, ОСОБА_1 зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Разом з тим скаржник не зазначає який саме відсутній висновок Верховного Суду та щодо якої норми права у подібних правовідносинах.
При цьому формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не може бути підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 400 ЦПК України). 
Крім того, заявник вказує, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Разом з тим скаржник не зазначає постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
З огляду на викладене, посилання скаржника на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України) не є самостійною підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки заявлені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, не визнані обґрунтованими.
Ураховуючи наведене, скаржнику необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Крім того до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору у меншому розмірі, ніж це визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (не менше 908,00 грн та не більше 11 350,00 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (908,00 грн).
У частині третій, шостій статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. 
Щодо вимог майнового  характеру.
Звертаючись до суду з позовом у 2021 році позивач заявляв позовні вимоги майнового характеру, за які він не звільнений від сплати судового збору, а саме стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. Судовий збір за розгляд якої в суді касаційної інстанції становить 2 000,00 грн ((100 000,00 грн  * 1%)*200%).
Також ОСОБА_1 заявляв вимогу про зобов'язання сплатити йому матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Разом з тим аналіз касаційної скарги та судових рішень у цій справі не дозволяють встановити розмір матеріальної допомоги на оздоровлення.
Тому заявникові необхідно зазначити ціну позову в цій частині та самостійно розрахувати судовий збір відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»в частині вимог майнового характеру (стягнення компенсації моральної шкоди та матеріальної допомоги на оздоровлення).
Щодо вимог немайнового  характеру.
Заявником було заявлено наступні вимоги немайнового характеру: визнати незаконними та скасувати накази Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»: від 18 серпня 2021 року № 548-н «Про відсторонення від роботи», від 28 серпня 2021 року № 550-н «Про відсторонення від роботи», від 07 вересня 2021 року № 613-н «Про відсторонення від роботи», від 30 листопада 2021 № 775-н «Про відсторонення», від 10 грудня 2021 № 843-н «Про відстороняння від роботи», від 10 грудня 2021 року № 842н «Про дисциплінарне стягнення», від 17 грудня 2021 № 848-н «Про відсторонення від роботи» (всього 7 наказів); визнати протиправним направлення ОСОБА_1 на обов`язковий медичний огляд згідно направлення від 03 грудня 2021 року; визнати протиправним ненадання щорічної відпустки; зобов`язати оформити щорічну відпустку.
Таким чином заявником заявлено 10 вимог немайнового характеру, судовий збір в цій частині становить 18 160,00 грн ((908,00 грн*10)*200%).
Отже, з урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 7 448, 00 грн, заявникові слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги відповідно до наведеного розрахунку, загальний розмір якого заявникові слід визначити самостійно.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
На підтвердження сплати судового збору скаржнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                               Є. В. Краснощоков