ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4966/23 Справа № 2-2813/11 | | Суддя у 1-й інстанції - Сторожук С. М. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна  Т. П.

УХВАЛА 
про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       Головуючого – Красвітної Т.П.
       Суддів – Єлізаренко І. А., Свистунової О.В.,
заслухавши суддю-доповідача про проведені підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, - відмовлено повністю.
На зазначене вище рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 11.04.2023 через суд апеляційної інстанції, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу представник  ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  залишено без руху та надано апелянту час для усунення недоліку шляхом звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та наданням доказів поважності пропуску строку.
Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, ухвалу апеляційного суду від 23.05.2023 року ОСОБА_1 отримав 20 червня 2023 року, а його представник ОСОБА_2 отримав 09 червня 2023 року.
Однак, протягом десятиденного строку, зазначений вище недолік апеляційної скарги апелянтом не усунуто, про наявність поважних причин невиконання ухвали апеляційного суду не зазначено.
Перевіривши матеріали справи та доводи і обґрунтування апелянта щодо оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що на аркуші справи №24 наявна розписка від 01.07.2011 про отримання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 копії вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення від 24.06.2011.
Проте, належних доказів поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою лише 11.04.2023, з урахуванням того, що апелянту було відомо про рішення суду від 24.06.2011 та отриманням представником апелянта копії вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення 01.07.2011, для вирішення питання про поновлення строку не надано.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.
Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип визначеності).
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має виходити із того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.
Європейський суд з прав людини зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
В силу вимог ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Оскільки вимоги ухвали не виконані, обґрунтованих доказів поважності причин пропуску звернення з апеляційною скаргою через дванадцять років після ухвалення оскаржуваного рішення не надано, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити представнику ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                         Т.П.Красвітна

Судді                                                                        І.А.Єлізаренко

О.В. Свистунова