ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  904/9282/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 
секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,
розглянувши касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКСТОН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 (суддя Ярошенко В. І.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2023 (Кощеєв І. М. - головуючий суддя, судді Орєшкіна Е. В., Чус О. В.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКСТОН"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ",
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткредит", 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Роялті", 
про визнання недійсною додаткової угоди, 
(у судове засідання з`явилися представники: позивача - Панченко О. В., Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" - Горб О. В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро" - Лебідь О. П.), 
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАКСТОН" (далі - ТОВ "ПАКСТОН") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" (далі - ТОВ "ЗЕ "ТЕХНОЛОДЖІ") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткредит" (далі - ТОВ "Інвесткредит") про визнання недійсною додаткової угоди ( доповнення ) від 19.11.2013 № 1  до кредитного договору (без графіка погашення) від 18.07.2013 № 10-13/БЛ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладена додаткова угода (доповнення) від 19.11.2013 № 1 до кредитного договору (без графіка погашення) від 18.07.2013 № 10-13/БЛ суперечить інтересам та волі ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" і ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ". Позивач вважає додаткову угоду підробленою вже у 2021 році за змовою теперішнього керівника ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» та посадових осіб ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ».
Позивач стверджує, що Додаткова угода (доповнення) № 1 від 19.11.2013 до кредитного договору (без графіка погашення) №10-13/ЮЛ від 18.07.2013 є нічим іншим як збільшенням основного зобов`язання у часі, тобто зміною умов обтяження нерухомого майна та є недостовірним документом (фіктивним), створеним із метою імітації подовження дії іпотечного договору за змовою відповідачів.
Крім того, попередньому керівникові Фісуненку П. А., який укладав угоди від ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» з відчуження нерухомого майна, не було відомо про наявність додаткової угоди (доповнення) від 19.11.2013 № 1 до кредитного договору (без графіка погашення) від 18.07.2013 №10-13/ЮЛ про подовження дії кредитного договору аж до 2021 року. Наведені обставини свідчать про те, що спірну додаткову угоду виготовлено відповідачами у середині 2021 року з метою створення нових доказів, які сприятимуть поверненню майна ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» через судові позови.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.1. Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, 18.07.2013 ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ" з ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" уклали кредитний договір (без графіку погашення) № 10-13/ЮЛ (далі - Кредитний договір № 10-13/ЮЛ).
За пунктом 1.1 кредитного договору № 10-13/ЮЛ, кредитор (ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ"), на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику (ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ") кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 12 750 000,00 грн зі сплатою 26,0 процентів річних, в розмірі та порядку, визначеним даним договором, надалі за текстом кредит. Кредитор дає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.
Кінцевий термін повернення кредиту 17.07.2014 (пункт 1.2 Кредитного договору № 10-13/ЮЛ).
В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих/обчислених процентів, плати за надання кредиту, щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих/обчислених процентів, плати за надання кредиту, неустойки, а також інших витрат пов`язаних зі здійсненням стягнення забезпеченої заставою вимог кредитор укладає: до 18.07.2013 договір іпотеки нерухомого майна (надалі договір іпотеки), що належить на праві власності ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, буд. 25А ( п. 2.1. Кредитного договору № 10-13/ЮЛ).
18.07.2013 ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ" та ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" уклали Іпотечний Договір № 10-13/ЮЛ/1 (далі - Іпотечний Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Іпотечного договору, цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя (ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ"), що випливають з кредитного договору (без графіку погашення) № 10-13/ЮЛ від 18.07.2013, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору (без графіку погашення) № 10-13/ЮЛ від 18.07.2013 (надалі Основний договір), укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем (ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ"), за умовами якого Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 12 750 000,00 грн. на строк по 17.07.2014 (надалі Кредит) та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання, а Іпотекодавець зобов`язується повернути кредит, сплатити нараховані проценти, комісію та штрафні санкції в строки та на умовах, передбачених Основним договором та цим Договором.
Предметом іпотеки є нерухоме майно, будівлі та споруди, що знаходяться за адресою Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, буд. 25а, а саме: нежитлова будівля літ. А-3, загальною площею 1617,4 кв. м; ганки літ. а, а", аXV, примітки літ. а,,,, аIVаVII, аVIII, аX, аХІІ, аХІІІ, аХІ, аХІV, входити в підвал літ. а,, аІХ, будівля гаражу літ. Б-1, поз. 1-8, загальною площею302,4 кв. м, будівля гаражу літ. В; теплогенераторна літ. Г-1 загальною площею 57,6 кв. м, ґанок літ. г; огорожа № 1,2,4-10, мостіння № 1 (аб. 1 п. 1.2. Іпотечного Договору).
Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 10 625 000,00 грн. (п. 1.3. Іпотечного Договору).
Сторони дійшли згоди, що у разі внесення змін до Основного договору стосовно, але не обмежуючись змін розміру процентів по кредиту (втому числі при їх збільшенні), збільшення або зменшення строків кредитування до цього Договору зміни не вносяться, і розмір процентів у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджуватиметься відповідними угодами про внесення змін до Основного договору (пункт 8.5. Іпотечного Договору).
Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, проведена державна реєстрація іпотеки - номер запису 1710012. договір іпотеки №10-13/ЮЛ/1, серія та номер 199 від 18.07.2013, видавник Кулініч А. С. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію №4093967 від 18.07.2013, відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання 17.07.2014 року, розмір основного зобов`язання 12 750 000 грн (том 1 арк. с. 20). 
За номером запису № 1707632 від 18.07.2013 зареєстроване обтяження з таких самих підстав, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зміст обтяження: Згідно кредитного договору №10-13/ЮЛ від 18.07.2013 та усіх додаткових угод до нього. Іпотекодавець зобов`язується повернути Іпотекодавцю в строк до 17.07.2014 кредит, сплатити нараховані проценти, комісію та штрафні санкції в строк та на умовах, передбачених Кредитним та Іпотечним договорами (том 1 арк. с. 20).
Як зазнає позивач у позові, ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» перерахувало ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» кредитні кошти на загальну суму 12 750 000 грн. Погашення кредиту та сплата відсотків за його користування ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖИ» відбулось достроково, останній перерахування 19.11.2013. 
Однак, надані позивачем банківські документи не підтверджують достеменно даний факт (том 1 арк. с. 22 - 31). Так, згідно наданих банківських виписок ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» 31.07.2013 надало ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» кредитних коштів на загальну суму 12 750 000 грн (том 1 акр. с. 22).
Повернення кредиту відбувалось 31.07.2013 у розмірі 423 301, 20 грн, 07.08.2013 у розмірі 2 000 000 грн, 29.08.2013 у розмірі 1 000 000 грн, 11.10.2013 у розмірі 1 700 000 грн, 28.10.2013 у розмірі 1 300 000 грн, 29.10.2013 у загальному розмірі 3 481 000 грн, 05.11.2013 у розмірі 98 000 грн, 11.11.2013 у розмірі 189 000 грн, 19.11.2013 у розмірі 2 400 000 грн, 29.11.2013 у розмірі 158 698, 80 та сплата відсотків за користування кредитом у сумі 647 482, 32 грн. Отже, останній платіж було здійснено 29.11.2013 (том 1 арк. с. 22-31)
12.02.2019 кредитор: ТОВ "АБРИС ДНІПРО", боржник-1:ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" та Боржник-2: ФОП Обманюк С.С. уклали договір про припинення зобов`язань переданням відступного, за п. 1 якого Кредитор згоден на передачу йому боржником -1 та Боржником -2 майна взамін виконання зобов`язання, забезпеченого порукою на підставі Договору поруки від 01.06.2018, укладеного між кредитором, боржником-1, боржником -2 та боржникомТОВ "АДОНІС ДНІПРО".
У пункті 2договору про припинення зобов`язань переданням відступного зазначено, щозгідно п. 2.2. договору поруки від 01.06.2018, боржник-1 передає, а Кредитор має прийняти наступне нерухоме майно: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100473412101. Опис об`єкта: нежитлова будівля літ. А-3, загальною площею 1617,4 кв. м; ґанки літ. а, а", аXV, примітки літ. а,,,, аIVаVII, аVIII, аX, аХІІ, аХІІІ, аХІ, аХІV, входити в підвал літ. а,, аІХ, будівля гаражу літ. Б-1, поз. 1-8, загальною площею302,4 кв. м, будівля гаражу літ. В; тепло генераторна літ. Г-1 загальною площею 57,6 кв. м, ґанок літ. г; огорожа № 1,2,4-10, мостіння № 1.Адреса: Дніпропетровська обл.,м. Дніпропетровська, вул. Полігонна (Погребняка), буд. 25а.
Боржник-1 та боржник-2 гарантують, що майно, яке має бути передане ними Кредитору на момент укладення цього Договору нікому іншому не відчужене, в спорі та під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, правами третіх осіб, як в Україні, так і за її межами не обтяжене. Не внесено до статутного капіталу господарських товариств, прихованих недоліків не має (пункт 4 Договору про припинення зобов`язань переданням відступного).
06.10.2020 ТОВ "АБРИС ДНІПРО" та ТОВ "ПАКСТОН" уклали договір купівлі-продажу будівель та споруд, за п. 1 та 2 якого продавець (ТОВ "АБРИС ДНІПРО") передав у власність (продав), а покупець (ТОВ "ПАКСТОН") прийняв у власність (купив) нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Полігонна, буд. 25А, надалі нерухоме майно. Відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер: 1210100000:03:229:0042.Відчужуване нерухоме майно складається з: нежитлова будівля літ. А-3, загальною площею 1617, 4 кв. м; ґанки літ. а, а", аXV, примітки літ. а,,,, аIVаVII, аVIII, аX, аХІІ, аХІІІ, аХІ, аХІV, входити в підвал літ. а,, аІХ, будівля гаражу літ. Б-1, поз. 1-8, загальною площею302,4 кв.м, будівля гаражу літ. В; тепло генераторна літ. Г-1 загальною площею 57, 6 кв. м, ґанок літ. г; огорожа № 1, 2, 4-10, мостіння № 1.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 06.10.2020 право власності на зазначений вище об`єкт нерухомості належить ТОВ"ПАКСТОН" на праві Договору купівлі-продажу, будівель та споруд, серія та номер: 2626, виданий 06.10.2020, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського МНО Рудкевич Є.В.
ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ», в особі нового керівника Сорокіна С.С., не визнає правомірність набуття ТОВ «АБРИС ДНІПРО» об`єктів нерухомості, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Полігонна (колишня Погребняка) 25-Л, вважаючи, що воно було на момент відчуження обтяжене іпотекою, так як кредитний договір, у забезпечення якого надавалась іпотека, продовжує свою дію до 16.07.2023 , тобто наступне відчуження майна позивачеві також було незаконним.
У квітні 2021 ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» звернулось із позовом до ТОВ «АБРИС ДНІПРО», ТОВ «ПАКСТОН» в якому просило: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Реєстрі іпотек, Реєстрі заборон запис № 38517462 про реєстрацію права власності будівель і споруд, які розташовані у м. Дніпро, вул. Полігонна (Погребняка), 25а (реєстраційний номер нерухомого майна 100473412101)за товариством з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО" (ЄДРПОУ 40236130) вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Дніпропетровської області Поповим О.О. на підставі неукладеного договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 06.10.2019, серія та номер: ННР 134225, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнидюком О.Б. та зареєстрованого за № 295; визнати недійсним договір купівлі-продажу будівель та споруд (місце розташування у м. Дніпро, вул. Полігонна (Погребняка), 25а) від 06.10.2020 (серія та     номер:      НМК 174310) укладеним між ТОВ "АБРИС ДНІПРО" (ЄДРПОУ: 40236130) та ТОВ "ПАКСТОН" (ЄДРПОУ 43667153), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. та зареєстрованого за № 2626; Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Реєстрі іпотек, Реєстрі заборон запис №38537515 про реєстрацію права власності будівель і споруд, які розташовані у м. Дніпро, вул. Полігонна (Погребняка), 25а (реєстраційний номер нерухомого майна 100473412101) за ТОВ"ПАКСТОН" (ЄДРПОУ 43667153); скасувати запис Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Реєстрі іпотек, Реєстрі заборон запис про обтяження № 38537909, номер запису про право власності: 38537515, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, яке розташоване у м. Дніпро, вул. Полігонна (Погребняка), 25а (реєстраційний номер нерухомого майна 100473412101);визнати за ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ", ЄДРПОУ 38198547 право власності на будівлі і споруди, які розташовані у м. Дніпро, вул. Полігонна (Погребняка), 25а (реєстраційний номер нерухомого майна 100473412101) та відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Реєстрі іпотек, Реєстрі заборон записи: - про право власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С., зареєстрованого в реєстрі за №195 (дублікат договору виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області Топонарь І.В. 12.10.2020, реєстр № 1-248); - про обтяження - заборону відчуження на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 100473412101) на підставі договору іпотеки від 18.07.2013 №10-13/ЮЛ/1, укладеного між ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ" (ЄДРПОУ 36494420) та ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" (ЄДРПОУ 38198547), серія та номер: НМВ 562684, реєстраційний номер:199, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. (дублікат договору виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області Топонарь І.В. 12.10.2020, реєстр № 1-249витребувати майно із чужого незаконного володіння та скасувати реєстраційних дій щодо реєстрації права власності за ними.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 у справі № 904/4140/21 відкрито провадження у справі (https://reyestr.court.gov.ua /Review/96786237).
Відповідно до ухвали від 29.06.2021 у справі № 904/4140/21 судом прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "ПАКСТОН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" про визнання припиненою з 29 листопада 2013 року іпотеки за Іпотечним договором №10-13/юл/1 від 18 липня 2013 року, укладеним між ТОВ "ІНВЕСТРЕДИТ" (ЄДРПОУ 36494420) та ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" (ЄДРПОУ 38198547); припинення обтяження, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом від 18 липня 2013 року за реєстраційним номером 1707632 та запису про державну реєстрацію іпотеки за реєстраційним номером 1710012 від 18.07.2013 за іпотечним договором №10-13/юл/1 від 18 липня 2013 року, зареєстрованого за номером 199 (https://reyestr.court.gov.ua /Review/97961657).
Позивач зазначає, що ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» в додатках до відзиву на зустрічну позовну заяву надало, зокрема, копію Додаткової угоди (доповнення) №1 від 19.11.2013 до кредитного договору (без графіка погашення) № 10-1З/ЮЛ віл 18.07.2013, якою внесено зміни до строків договору шляхом продовження строків дії кредитного договору до 16.07.2023.
Як вбачається, Додаткову угоду (доповнення) № 1 до кредитного договору (без графіку погашення) № 10-13/ЮЛ від 18.07.2013 було укладено ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ" та ТОВ "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ" 19.11.2013.Пунктом 1 якої сторони дійшли згоди п. 1.2. Кредитного договору (без графіку погашення) № 10-13/ЮЛ від 18.07.2013 викласти в наступній редакції: " 1.2 Кінцевий термін повернення кредиту 16.07.2023".
Таким чином, на думку позивача, є невідповідність строку дії іпотеки до 17.07.2014 щодо якої здійснено державну реєстрацію, номер запису 1710012, зі строками дії кредитного договору, які подовжені, якщо виходити із змісту Додаткової угоди (доповнення) №1 до 16.07.2023.
Позивач вважає дану Додаткову угоду (доповнення) № 1 від 19.11.2013 до кредитного договору (без графіка погашення) №10-13/ЮЛ від 18.07.2013 підробленою вже у 2021 році за змовою теперішнього керівника ТОВ «ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ» та посадових осіб ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» з метою використання у судових процесах проти позивача та третьої особи -1, за кінцевою метою повернути вибулу із його володіння власність на безоплатній основі.
Наведені обставини і стали причиною звернення позивача з позовом до суду.
3. Короткий зміст судових рішень у справі
3.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 у справі № 904/9282/21 у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду аргументовано тим, що сторони при укладенні Додаткової угоди № 1 (доповнення) від 19.11.2013 року до Кредитного договору (без графіку погашення № 10-13/ЮЛ від 18.07.2013 були вільні у виборі контрагентів та визначенні умов договору, на свій розсуд приймали дані правочини на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши цю додаткову угоду, а тому всі умови спірної Додаткової угоди з моменту її укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог матеріали справи не містять, а тому у задоволенні позову, на думку суду першої інстанції, необхідно було відмовити. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі № 904/9282/21 рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Постанова мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 19.10.2022. Відмовлено в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 відкладено судове засідання на 15.11.2022. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 відкладено судове засідання на 13.12.2022. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 відкладено судове засідання на 17.01.2023. 16.01.2023  від ТОВ "ПАКСТОН" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із знаходженням представника позивача поза межами Дніпропетровської області. В судове засідання 17.01.2023 представники позивача та третіх осіб -1, -2 не з`явилися.
Місцевий господарський суд, розглянувши клопотання позивача, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, також пославшись на те, що відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вказав на те, що провадження у даній справі триває вже тривалий час і всі учасники справи скористались своїм правом на подання заяв по суті справи з посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій. В судовому засіданні 15.11.2022 було розпочато розгляд справи по суті, представники позивача та відповідачів мали вступне слово, надали заперечення та поставили один одному запитання. В ході судових засіданнях 15.11.2022  та 17.01.2023  розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази. У судовому засіданні 17.01.2023 у нарадчій кімнаті, Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судове рішення в порядку статті 240 ГПК України з оформленням вступної та резолютивної частин.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що розгляд справи є тривалим, сторонами надавались пояснення, заяви у справі, при цьому явка сторін судом не визнавалася обов`язковою, тоді як Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи, отже суд першої інстанції дотримався вимог господарського процесуального законодавства щодо можливість розгляду справи за відсутності представника Позивача за наявними у справі матеріалами, обґрунтовано пославшись на те, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, у зв`язку з чим ухвалив рішення по суті спору.
4. Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги, та відзивів на них
4.1. ТОВ "ПАКСТОН" та ТОВ "Абрис-Дніпро" звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційними скаргами, в яких просять рішення судів попередніх інстанцій скасувати та залишити позову без розгляду. 
Підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме судами не враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 щодо застосування частини четвертої статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України стосовно того, що за методом правового регулювання вказані норми є імперативними, що означає те, що відповідно до них у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.
Позивач 16.01.2023 подав  клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням представника позивача поза межами Дніпропетровської області. Жодних заяв/клопотань від представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача до Господарського суду Дніпропетровської області не надсилалось, усно у судових засіданнях не оголошувалося. Втім, всупереч нормам процесуального права та правовим висновка Верховного Суду,  суд першої інстанції, з чим в подальшому погодився суд апеляційної інстанції прийняв самостійне рішення, без отримання позиції Позивача, про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи а також без участі представника позивача, що є пряме порушення норм процесуального права, в тому числі але не виключне на належний розгляд справи та рівність учасників судового процесу.
4.2. У відзиві на касаційні скарги відповідач стверджує, що судом першої інстанції надано сторонам реалізувати всі свої процесуальні права, однак позивач неодноразово намагався затягувати розгляд справи зловживаючи своїми права. У зв`язку із цим, відповідач просить відмовити у задоволенні скарг. 
5. Позиція Верховного Суду 
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.
5.2. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
5.3. Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 14 Г ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Відповідно до частини першої статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.
Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 ГПК  України).
Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Отже, учасник справи має право:
а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);
б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.
Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 ГПК України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:
1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;
2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 
3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності. 
При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.    
Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, якою обґрунтована підстава касаційного оскарження. 
5.4. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 закрито підготовче провадження. Справу №  904/9282/21 призначено до розгляду в засіданні на 19.10.2022. Водночас представник позивача у призначені судові засідання 19.10.2022, 13.12.2022, 17.01.2023 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а також від позивача не надходило будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності. Суд першої інстанції вважав за можливе здійснити розгляд справи за таких обставин, з чим погодився апеляційний господарський суд. 
Водночас колегія суддів вважає такі висновки судів помилковими. Вирішуючи спір по суті за відсутності позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак тричі не з`явився у судові засідання та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, суди першої та апеляційної інстанцій не дотрималися вимог, закріплених у частині четвертій статті 202 та пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, чим порушили норми процесуального права та помилково не залишити позовну заяву ТОВ "ПАКСТОН" без розгляду. 
Саме на такому порядку застосуванні приписів статей 202, 226 ГПК України акцентувала увагу об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, що не було враховано судами першої і апеляційної інстанцій. 
У свою чергу, доводи наведені у відзиві на касаційні скарги вказаних висновків не спростовують і не містять аргументів, які б могли заперечити необхідність залишити позову без розгляду у контексті вказаних обставин. 
Крім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 зазначив про те, що сукупність норм, закріплених у пункті 5 частини першої статті 308 та частині першій статті 313 ГПК України щодо скасування судового рішення та залишення позову без розгляду, є імперативним приписом для суду касаційної інстанції. У разі, якщо суд касаційної інстанції виявить, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням    норм процесуального права та наявні підстави для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених статтями 226, 231 ГПК України, суд касаційної інстанції застосовує повноваження, передбачені пунктом 5 частини першої статті 308 та частиною першою статті 313 ГПК України, як імперативні (такі, що є обов`язковими в силу закону).
5.5. За таких обставин, Верховний Суд вважає, що оскільки доводи скаржників знайшли своє підтвердження, а суди попередніх інстанцій безпідставно здійснили розгляд справи за наявності підстав для залишення позову без розгляду, оскаржені судові рішення необхідно скасувати, а позов ТОВ "ПАКСТОН" залишити без розгляду.  
6.  Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
6.1. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
6.2. Згідно з частиною першою статті 313 ГПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
6.3. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, касаційні скарги необхідно задовольнити, оскаржені у справі рішення і постанову скасувати, а позов залишити без розгляду. 
Керуючись статтями  300, 308, 313, 315 Господарського процесуального кодексу    України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКСТОН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро" задовольнити. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі № 904/9282/21 скасувати. 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКСТОН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ТЕХНОЛОДЖІ",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткредит", третя особа -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Роялті", про визнання недійсною Додаткової угоди (доповнення) №1 від 19.11.2013 до кредитного договору (без графіка погашення) №10-13/ЮЛ від 18.07.2013 залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не  підлягає.
Головуючий                                                                                Н.  О.  Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ