ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 681/1259/22
Провадження № 22-ц/4820/1548/23

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.
секретар судового засідання Цугель А. О., 
з участю представника відповідача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2023 року (суддя Горгулько Н. А.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частку майна, припинення права спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
22 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , припинення права спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. У позовній заяві зазначала про понесення витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку вказаного будинку. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500 грн витрат на проведення оцінки майна та 1568,33 грн судового збору.
Додатковим рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.
ОСОБА_2 , не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Посилається на порушення норм процесуального права. Розгляд справи проведено у відсутності сторін. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про понесені витрати на правову допомогу. Суд не врахував складність справи, кваліфікацію та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_3 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
При ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду справи витрати позивачки на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.
Такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону. 
На підставі пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
За змістом статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу. 
На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частинами 3 і 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
За матеріалами справи професійну правничу допомогу позивачці надавав адвокат Козак І. О. на підставі договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2022 року та ордера серії ВХ № 1037871.
Згідно з пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги ОСОБА_3 та адвокат Козак І. О. погодили, що останній бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язана оплатити послуги у порядку та строки обумовлені сторонами.
За правову допомогу, передбачену в пункті 1.2. договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком № 1 до цього договору (пункт 3.1. договору).
Згідно з додатком № 1 від 20 вересня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2022 року ОСОБА_3 сплатила адвокату Козаку І. О. за послуги (складання позовної заяви, інших заяв та клопотань, тощо та представлення інтересів у суді першої інстанції, виконання всіх інших необхідних дій в інтересах замовника) 5000 грн. 
Оплата ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 39 від 20.09.2022 (а.с. 19).
Тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати позивачки на професійну правничу допомогу підлягали стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%) у розмірі 2500 грн.
Суд безпідставно стягнув такі витрати у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін не ґрунтується на законі. 
Відповідно до статей 274, 279 ЦПК України справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 270 ЦПК України).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував складність справи, кваліфікацію та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, є безпідставним, оскільки ОСОБА_2  не заявляв про неспівмірність витрат на правничу допомогу складності справи та виконаній адвокатом роботі.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на викладене додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2023 року необхідно змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_3  суму витрат на професійну правничу допомогу до 2500 грн. 

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
 
Додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2023 року змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму витрат на професійну правничу допомогу до 2500 грн (дві тисячі п`ятсот грн). 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повне судове рішення складено 05 вересня 2023 року.

 
Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта