Ухвала
 
11 серпня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 380/1066/19
провадження № 61-9057ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 16 червня 2023 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року (повний текст якої складено 08 червня 2023 року) у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, зокрема для надання доказів звільнення від сплати судового збору та нової редакції касаційної скарги.
 
Крім того, в ухвалі зазначено, посилання заявниці на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України не містить належного обґрунтування. Зокрема, посилання на постанову Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-330цс16 є нерелевантними, оскільки у зазначеній справі предметом позову було визнання недійсним договору фінансового лізингу з підстав порушення Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів». А постанова Вищого господарського суду України від 18 серпня 2016 року у справі № 12/364 не є постановою Верховного Суду в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на указану постанову не можуть бути підставою касаційного оскарження судового рішення.
 
У строк, визначений в ухвалу, до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема: доказ звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та уточнена редакція касаційної скарги.
 
В прохальній частині уточненої редакції ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Проаналізувавши уточнену редакцію касаційної скарги на відповідність вимогам пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, Верховний Суд констатує, що її зміст є ідентичним до змісту первісно поданої касаційної скарги, оцінку якого здійснено в ухвалі від 26 червня 2023 року.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна                   скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього                   Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
 
Відтак, оскільки заявником недоліки касаційної скарги не усунуто у повному обсязі, тому існують підстави для повернення касаційної скарги.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                І. Ю. Гулейков