Справа № 146/1770/21
Провадження № 22-ц/801/1372/2023
Категорія: 30
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 серпня 2023 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Денишенко Т.О., Сопруна В.В.,
з участю секретаря судового засідання Собцевої А.Р.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конякіна Михайла Сергійовича, 
на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Пилипчука О.В., повний текст якого складено 24 червня 2022 року
у справі № 146/1770/21 
за позовом  ОСОБА_2 (позивач)
до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (відповідачі)
за участі ОСОБА_1 (третя особа на стороні відповідача)
про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири в частині покупця, -
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в районний суд з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири в частині покупця.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наприкінці 2018 року він з дружиною вирішили придбати квартиру у смт. Вапнярка вартість якої становила 144 000 грн. Необхідна сума для придбання вищевказаної квартири була ним зібрана в першій половині квітня 2019 року, а тому він домовився із власниками квартири, щодо оформлення договору купівлі–продажу на 17 квітня 2021 року. Всі витрати по оформленню договору купівлі–продажу він взяв на себе, заплативши завдаток в сумі еквівалентній 2 000 доларів США.
Разом з тим, у день укладення правочину, в приміщенні нотаріальної контори виявилося, що у нього відсутній при собі паспорт. Пошуки паспорта в нього вдома результатів не дали, а тому він вимушений був оформити договір на свого сина ОСОБА_3 . 
Перед підписанням договору він передав власникам квартири повну її вартість.
Крім заощаджень, для придбання квартири його дружина в червні 2018 року продала свою земельну ділянку, і, крім того, в кінці 2018 року він отримав орендну плату за земельні паї.
Після придбання квартири він почав робити в ній ремонт за власний рахунок.
По закінченню ремонту, син зі своєю дружиною попросили дозволу на проживання в спірній квартирі, на що він погодився. 
Проте, рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.01.2021 року шлюб між сином позивача та його дружиною розірвано, а тому невістка прожила в квартирі лише пів року, при цьому будь яких коштів ні син, ні невістка не сплачували. 
Навесні 2021 року більша частина ремонтних робіт у квартирі була зроблена, вони з дружиною переїхали туди та перевезли всі свої речі та меблі. Будь–яких речей крім особистих, які б належали комусь іншому ніж позивачу та його дружині немає. 
Після вселення вони з дружиною вирішили зареєструватися в ній, але їм було відмовлено, оскільки для цього необхідна згода ОСОБА_1 (невістки).
На даний час ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 із позовом про розподіл цієї квартири ( АДРЕСА_1 ), яку вона вважає спільним сумісним майном подружжя. 
Зазначене й стало підставою для звернення до суду із позовом, у якому просив визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2019 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (продавцями) з однієї сторони та ОСОБА_3 (покупцем) з іншої сторони, недійсним в частині покупця та визнати його - ОСОБА_2 , покупцем за цим договором купівлі-продажу.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (продавцями) з однієї сторони та ОСОБА_3 (покупцем) з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу Осташовою О.О. 17 квітня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 138, недійсним в частині покупця.
Визнано ОСОБА_2 , покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 17 квітня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (продавцями) з однієї сторони та ОСОБА_3 (покупцем) з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу Осташовою О.О. 17 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 138.
Вирішено питання про стягнення судового збору.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
02 червня 2023 року третя особа ОСОБА_1 через свого представника адвоката Конякіна М.С. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що спірна квартира є спільною сумісною власністю її та відповідача, оскільки була придбана ними за спільні кошти у період шлюбу. Вважає, що даний спір є недоведеним, штучним, та поданим з метою уникнення розподілу спільно нажитого майна подружжя. Незважаючи на наявність відомостей про те, що вона претендує на спірну квартиру, її не було залучено до участі в даній справі як співвідповідача, а лише як третю особу, чим було обмежено її процесуальні права. 
Крім того, звертає увагу на безпідставність висновків суду першої інстанції про удаваність правочину, оскільки правова природа правочину не змінилася, а судом було замінено лише покупця у ньому. 
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивача просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.
В судовому засіданні представник третьої особи - адвокат Конякін М.С. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених в ній, та просив скасувати рішення суду першої інстанції. 
Представник позивача - адвокат Дунаєв І.Б. проти вимог апеляційної скарги заперечував.
Інші особи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, не з`явились, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що згідно договору купівлі–продажу квартири від 17.04.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 138, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_1 . Продаж квартири вчинено за 140 000 гривень.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , батьками останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 163889697 від 17.04.2019 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 .
Згідно договору купівлі – продажу земельної ділянки від 16.06.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 783, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купив земельну ділянку площею в розмірі 1,4999 га, яка розташована на території Марківської сільської ради, Томашпільського району, Вінницької області.
Згідно довідки № 42 від 04.11.2021 року ПрАТ «Золотий колос Марківка», ОСОБА_2 в 2018 році нараховано 56521,75 грн. орендної плати за земельні паї.
Згідно довідок, виданих виконкомом Вапнярської селищної ради, подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_2 без реєстрації.
Згідно доданих товарних чеків, видаткових накладних, ОСОБА_2 здійснював витрати на товари для ремонтних робіт. 
Крім того, судом встановлено, що грошові кошти, отримані продавцями за наслідком укладення договору купівлі–продажу квартири по АДРЕСА_2 були передані саме ОСОБА_2 , який в подальшому за власний кошт робив у квартирі ремонтні роботи. До укладення договору купівлі продажу, дружиною ОСОБА_2 продано земельну ділянку та ОСОБА_2 отримано кошти за пай. Також ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_6 проживають у спірній квартирі без реєстрації. 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходив з того, що ним доведено та підтверджено купівлю спірної квартири за власні кошти, та для власних потреб.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком.
Предметом спору в цій справі є визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири в частині покупця.
За позовом ОСОБА_2 визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (продавцями) з однієї сторони та ОСОБА_3 (покупцем) з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Томашпільського районного нотаріального округу Осташовою О.О. 17 квітня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №138, недійсним в частині покупця.
Визнано ОСОБА_2 , покупцем за цим договором купівлі-продажу.
Разом з тим, зміст і характер відносин між учасниками справи підтверджують, що спір з приводу майна, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу, у позивача ОСОБА_2 існує саме із колишньою невісткою (дружиною сина) ОСОБА_1 , яку не залучено до розгляду справи як співвідповідача, незважаючи на те, що задоволення вимог ОСОБА_2 фактично відбувається за її рахунок, так як вона позбавляється своєї частки в справі спільної сумісної власності на квартиру, придбану її чоловіком в шлюбі. 
При цьому як сторонам, так і суду було достовірно відомо про наявність такого спору, так як в матеріалах справи є як копія ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, так і копія позовної заяви, за змістом якої ОСОБА_1 вважає спірну квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. 
Отже, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині покупця безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_1 , яка претендує на частку цієї квартири, і не можуть бути звернені лише до покупця ОСОБА_3 чи продавців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, крім іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Водночас, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - це особи, які вступають у вже розпочатий процес, якщо рішення по справі може вплинути на їх права або обов`язки по відношенню до однієї із сторін. Участь у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору передбачена статтею 53 ЦПК України. 
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Отже правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача).
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Подібні висновки викладено, серед інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц, від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 зазначив, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Проте на стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не має процесуальних повноважень залучати до участі у справі відповідачів.
У постанові Верховного Суду від 15 травня 2023 року у справі № 352/371/21 (провадження № 61-8494св22) зроблено висновок, про те, що «лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть».
Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено, то існують підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в розмірі 3 592,44 грн., який підлягає стягненню на її користь із позивача ОСОБА_2 .
Судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 2348 грн залишити за позивачем у зв`язку з відмовою в задоволенні його вимог. 
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 376, 379, 382, 384 ЦПК України, Суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конякіна Михайла Сергійовича, задовольнити.
Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири в частині покупця, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 592,44 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий: 	І.М. Стадник  	
Судді:    	Т.О. Денишенко   В.В. Сопрун