ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року	Львів	Справа № 140/10393/23 пров. № А/857/10728/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Судової-Хомюк Н.М.,
суддів:                                                              Онишкевича Т.В.,
                                                                          Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі № 140/10393/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
суддя в 1-й інстанції – Лозовський О.А.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,-

                                                В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить:
-визнати протиправними дії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, станом на 01.07.2020, станом на 01.12.2020, станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та у наданні довідки про розмір грошового забезпечення від 21.03.2023 ХА-15241 із зазначенням відомостей щодо надбавки за особливості проходження служби у розмірі (1% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) - 76,65 грн , премії (10% посадового окладу) - 389,00 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 по справі №140/6917/22, для здійснення обчислення та перерахунку 01.02.2020 основного розміру пенсії;
-зобов`язати Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нові довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, станом на 01.07.2020, станом на 01.12.2020, станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018, з 01.08.2020, з 01.01.2021, з 01.02.2023, з 01.03.2023 на підставі статей 8,10,43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291, від 01.02.2023 №248/2683/з з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 №103, рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 із зазначенням відомостей: про розмір посадового окладу - 3890,00 грн., окладу за військове звання (старший прапорщик) – 1220,00 грн., надбавки за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) - 2555,00 грн., надбавки за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) - 4982,25 грн., премії (95% посадового окладу) - 3695,50 грн, які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 по справі №140/6917/22, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 позовну заяву було залишено без руху, оскільки в частині позовних вимог про визнання  протиправними дій відповідача щодо відмови у виготовленні і наданні довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, на 01.07.2020, на 01.12.2020, вона подана з пропуском строку звернення до суду та не подано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
31.05.2023 на адресу суду надійшла заява про часткову відмову від позову щодо відмови у виготовленні і наданні довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2020 та станом на 01.12.2020.
Також 31.05.2023 до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виготовленні і наданні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовлено.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, станом на 01.07.2020, станом на 01.12.2020, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язання скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нові довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, станом на 01.07.2020, станом на 01.12.2020, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018, з 01.08.2020, з 01.01.2021 на підставі статей 8,10,43 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 №103, рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 із зазначенням відомостей: про розмір посадового окладу - 3890,00 грн., окладу за військове звання (старший прапорщик) – 1220,00 грн., надбавки за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) - 2555,00 грн., надбавки за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) - 4982,25 грн., премії (95% посадового окладу) - 3695,50 грн, які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 по справі №140/6917/22, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії повернуто позивачеві.
Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22 не є зразковою, прийнята протилежно численної кількості інших постанов Верховного Суду, не ґрунтується на спеціальних нормах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ) . 
При розгляді даної заяви просить врахувати рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013, яким визначено, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсій за минулий час, у тому числі будь-яких її складових, може бути подано без обмеження  будь-яким строком, та застосувати спеціальне законодавство, а саме: частину третю статті 51 Закону №2262-ХІІ, а також висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду за даною заявою. 
Також вказує на те, що у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі №140/6917/22 суд наголосив, що звернення позивача щодо довідки станом на 01.03.2018 є передчасним, оскільки триває і надалі триваюча бездіяльність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
За змістом ч.1 ст.45 КАС України також передбачає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 2 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому «повинна» необхідно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, станом на 01.07.2020, станом на 01.12.2020.
Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Таким чином, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.
При цьому, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду 16 травня 2023 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.
За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.
Крім того, неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №380/14933/22.
Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. 
Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, суд зобов`язаний повернути позовну заяву позивачу.
За встановлених фактичних обставин та враховуючи наведені вище правові норми у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви в частині, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що судом першої інстанції було надано можливість та час для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку та надання доказів на підтвердження цих обставин.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.123, 242, 243, 246, 250, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі № 140/10393/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року