ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року 
м. Київ

справа №580/2248/21
адміністративне провадження № К/9901/43968/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції адміністративну справу № 580/2248/21
за позовом  ОСОБА_1  до Черкаської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, 
за касаційною скаргою Черкаської обласної прокуратури на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року, прийняте  в складі головуючого судді Паламаря П.Г., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Кузьменка В.В., суддів Василенка Я.М., Карпушової О.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати наказ керівника Черкаської обласної прокуратури №241к від 16.03.2021 про переведення позивача на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області;
- зобов`язати керівника Черкаського обласної прокуратури винести наказ про переведення позивача з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що оскаржуваний  наказ прийнято всупереч п. 18, 19 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» внаслідок відсутності права у відповідача переводити прокурора в межах відповідної області, за умови успішного проходження атестації. Позивач вказував на те, що оскільки спеціальні нормативно-правові акти не регулюють питання гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість), застосуванню підлягає загальне законодавство, а саме стаття 32 КЗпП України в якій унормовано, що переведення на роботу в іншу місцевість допускається тільки за згодою працівника. Окрім того на момент винесення спірного наказу у Черкаській окружні прокуратурі Черкаської області були вакантні посади прокурорів в м. Черкаси, які без будь-якої мотивації не були запропоновані позивачу. 
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ керівника Черкаської обласної прокуратури № 241к від 16.03.2021 про переведення ОСОБА_1 на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області; зобов`язано Черкаську обласну прокуратуру видати наказ про переведення ОСОБА_1 з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури.
4.          Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року виправлено описку у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 01.07.2021, а саме зазначено ім`я позивача - ОСОБА_1 у відповідних відмінках та ідентифікаційний номер ОСОБА_1 - НОМЕР_1. 
5.          Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій зазначали, що згідно з частиною 5 статті 32 КЗпП України переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус. Однак Законом України «Про прокуратуру» не встановлено гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість) під час проведення ліквідації чи реорганізації прокуратури.
6.          У зв`язку з цим суди при вирішенні спору застосували статтю 32 КЗпП України до спірних правовідносин, та врахували, що у Черкаській окружній прокуратурі, яка утворена після припинення роботи Черкаської місцевої прокуратури, як у день надання пропозиції позивачу щодо переведення на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області так і у день винесення спірного наказу, були наявні 9 вакантних посад прокурорів. Також суди виходили з того, що  під час переведення позивача у іншу місцевість відповідачем не було враховано: наявність малолітньої дитини у позивача, яка навчається в м. Черкаси; наявність житла в м. Черкаси; наявність роботи у  дружини в м. Черкаси та відсутність житла в смт. Драбів. 
7.          Ураховуючи викладене, суди уважали, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Черкаської обласної прокуратури прийняти наказ про переведення ОСОБА_1 з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Не погоджуючись із рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Черкаська обласна прокуратура подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 
9.          Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, відповідач посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
10.          У цьому зв`язку скаржник пояснив, що судами залишено поза увагою те, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку керівника обласної прокуратури пропонувати прокурору обійняти посаду лише в тій прокуратурі чи місцевості, в якій він працював до часу створення та початку роботи окружних прокуратур. Зазначав, що судами неправильно застосовано частину 5 статті 32 КЗпП України, пункт 18 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ. 
11.          Скаржником зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини 5 статті 32 КЗпП України, пункту 18 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ щодо повноважень керівника обласної прокуратури на переведення прокурора у разі успішного проходження атестації в окружну прокуратуру, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури, але в іншому населеному пункті. 
ІV. Позиція інших учасників справи
12.          Позивач надав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги.
V.          Рух справи у суді касаційної інстанції
13.          Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А., від 21 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Черкаської обласної прокуратури на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України. 
14.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року № 1088/0/78-23 за допомогою автоматизованої системи документообігу суду для розгляду цієї справи здійснено заміну судді Радишевської О.Р. на суддю Шевцову Н.В.
15.          Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2023 року справу призначено до розгляду  у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 12 липня 2023 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
16.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 з 2015 року перебував на посаді прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області.
17.          Згідно рішення № 1 від 09.12.2020 кадрової комісії № 6, прокурор Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 успішно пройшов атестацію.
18.          15.03.2021 керівником Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_1 на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» та наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 2ш "Про затвердження структури і штатної чисельності Черкаської обласної прокуратури", у зв`язку з успішним проходженням атестації запропоновано обійняти вакантну посаду  прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області.
19.          Позивачем 15.03.2021 подано заяву керівнику Черкаської обласної прокуратури із запереченням про переведення його на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області в наслідок наявності вакантних посад у Черкаській окружній прокуратурі Черкаської області та враховуючи сімейні обставини.
20.           ОСОБА_1 16.03.2021 подано заяву  керівнику Черкаської обласної прокуратури про надання згоди на переведення його з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області у зв`язку з ненаданням пропозицій на переведення на посаду прокурора Черкаської окружної прокуратури Черкаської області.
21.          16.03.2021 наказом керівника Черкаської обласної прокуратури № 241к наказано перевести прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області з 16.03.2021.
22.          Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з позовом.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
23.          Конституція України.
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.          Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
25.          Статтею 4 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) установлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Законом № 1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.
26.          Законом № 113-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (діє з 25 вересня 2019 року) запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону № 1697-VII були внесені зміни.
Статтею 14 Закону № 1697-VII у зв`язку із внесенням до неї змін Законом № 113-ІХ передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури.
Зокрема, змінами, унесеними законодавцем, установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону України «Про прокуратуру» кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону № 113-ІХ.
У тексті Закону № 1697-VII слова Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури замінено відповідно словами Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури.
Згідно з пунктом 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Пунктом 10 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ установлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Пунктом 18 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ встановлено, що у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. При цьому переведення прокурора може бути здійснено в орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, з урахуванням вимог щодо стажу роботи в галузі права, визначених у  статті 27  Закону України "Про прокуратуру". При переведенні на посаду прокурора окружної прокуратури вимоги щодо стажу, передбачені  частиною першою  статті 27 Закону України "Про прокуратуру", не поширюються на прокурорів військових прокуратур, які успішно пройшли атестацію. 
В силу приписів пп. 1, 2, 3, 4 п. 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі  пункту 9  частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав:
1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;
2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;
3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;
4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.
Згідно з частинами 1-4 статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.
У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за  пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.
Згідно з частиною 5 статті 32 КЗпП України переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
27.          Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28.          З огляду на викладені приписи статті 341 КАС України, Суд здійснює перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги.
29.          Касаційне провадження у цій справі відкрите з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
30.          Спірні правовідносини у цій справі виникли з підстав законності наказу про переведення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в інший населений пункт після успішного проходження ним атестації. 
31.          Суди попередніх інстанцій виходили з того, що Законом України "Про прокуратуру" не встановлено гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість) під час проведення ліквідації чи реорганізації прокуратур, у зв`язку із чим застосуванню до спірних правовідносин підлягає стаття 32 КЗпП України, якою передбачені такі гарантії.
32.          Перевіряючи правильність висновків судів попередніх інстанцій за наслідками розгляду цієї справи, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
33.          Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу керівника Черкаської обласної прокуратури від 16.03.2021 № 241к прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1, у зв`язку із змінами в структурі та штатному розписі Черкаської обласної прокуратури, керуючись пунктами 7 та 18 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ, переведено на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області.
34.          За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
35.            Аналогічна позиція неодноразово була висловлена і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 803/31/16, від 30    липня 2019 року у справі № 804/406/16, від 08 серпня 2019 року у справі № 813/150/16.
36.          За змістом статті 4 Закону 1697-VII статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
37.          Законом № 113-ІХ запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону № 1697-VII   та інших законів були внесені зміни.
38.          Зокрема  статтю 32  Кодексу законів про працю України доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус".
39.          У пункті 18 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положення Закону № 113-ІХ вказано, що у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. 
40.          При цьому вказано, що переведення прокурора може бути здійснено в орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, з урахуванням вимог щодо стажу роботи в галузі права, визначених у  статті 27  Закону України "Про прокуратуру". 
41.          Також абзацом 5 пункту 19 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положення Закону № 113-ІХ установлено, що ненадання прокурором, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі є підставою для його звільнення з посади прокурора.
42.          Таким чином, приписи Закону № 113-ІХ, які передбачають умови і підстави переведення прокурора з посади у зв`язку із успішним проходженням ним атестації, є спеціальними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
43.          З вказаних правових норм вбачається, що у разі успішного проходження атестації прокурором у керівника обласної прокуратури наявні повноваження з переведення прокурора в будь-яку окружну прокуратуру, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури та орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом.
44.          При цьому, таке переведення можливе за умови успішного проходження атестації прокурором, наявності вакансії та згоди прокурора на переведення.
45.          Висновок судів попередніх інстанцій про те, що Законом № 1697-VII не встановлено гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість) під час проведення ліквідації чи реорганізації прокуратур, у зв`язку із чим застосуванню до спірних правовідносин підлягає стаття 32 КЗпП України, якою передбачені такі гарантії, прийнятий без урахування приписів пункту 18 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону № 113-ІХ, який спірні правовідносини вирішує у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
46.          Позовна заява ОСОБА_1 будь-яких застережень щодо добровільності написання заяви 16 березня 2021 року про надання згоди на переведення його з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області не містить.
47.          Суди першої та апеляційної інстанцій встановили подання позивачем двох заяв щодо переведення від 15 березня 2021 року та 16 березня 2021 року, одна з яких містить згоду на переведення на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області, однак оцінки цим обставинам не надали.
48.          Водночас за висновком колегії суддів Верховного Суду ця обставина беззаперечно свідчить про наявність згоди позивача на переведення.
49.          Отже, ураховуючи успішне проходження атестації прокурором Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 та наявністю його згоди на переведення на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області, який входить до структури та штатного розпису Черкаської обласної прокуратури, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що приймаючи спірний наказ, відповідач діяв в межах наданих йому законом повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
50.          З огляду на викладене, висновок судів попередніх інстанцій у цій справі щодо протиправності оскаржуваного наказу про переведення позивача не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, що в силу приписів частини першої статті 351 КАС України є підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
51.          Згідно з частинами першою - третьою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
52.          Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
53.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
54.          Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги Верховний Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій, належним чином установивши фактичні обставини справи, допустили неправильне застосування норм матеріального права та дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
55.          За наведеного правового регулювання та обставин справи касаційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржувані судові рішення та в порядку статті 351 КАС України ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Черкаської обласної прокуратури задовольнити.
2.          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі                      № 580/2248/21 скасувати.
3.          Ухвалити у справі № 580/2248/21 нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1  до Черкаської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                           С.А. Уханенко
                                                                                          Н.В. Шевцова