ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/12780/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача - не з`явилися,
розглянув касаційну скаргу         Приватного підприємства "Будинки столиці" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 (суддя Головіна К. І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 (головуючий - Євсіков О. О., судді Алданова         С.         О., Корсак В. А.) 
та касаційну скаргу Приватного підприємства "Будинки столиці" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від         03.07.2023 (головуючий - Євсіков О. О., судді Алданова         С.         О., Корсак В. А.) у справі 
за позовом Приватного підприємства "Будинки столиці"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе Мега 19"
про стягнення заборгованості за договором в розмірі 1 619 010,85 грн.
Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. У серпні 2021 року Приватне підприємство "Будинки столиці" (далі - ПП "Будинки столиці", Підприємство, виконавець, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе Мега 19" (далі - ОСББ         "ХШ Мега 19", замовник, відповідач) про стягнення з відповідача 1 619 010,85         грн заборгованості за договором про надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території від 21.05.2018 (далі - договір від 21.05.2018, договір надання послуг), з яких: 1         225         797         грн основного боргу;  282         791,37 грн інфляційних втрат; 3 % річних у сумі 110         422,48 грн, з         посиланням на положення статей         509, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 7, 174, 179, 193, 222 Господарського кодексу України (далі - ГК України). 
2. Позовна заява обґрунтовується невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 21.05.2018 у частині повної та своєчасної сплати вартості послуг із обслуговування будинку та прибудинкової території, наданих позивачем у липні 2018 року (далі - спірний період). 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю. Стягнуто з ПП "Будинки столиці" на користь ОСББ         "ХШ Мега 19" 30         000 грн витрат на професійну правничу допомогу (із заявлених відповідачем до стягнення загалом 70 000 грн витрат).
4. Рішення та постанова мотивовані посиланням на норми статей 237, 241, 509, 526, 628, 629, 901, 903, 905 ЦК України, статей 173, 179, 193 ГК України, пунктів 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статей 4, 10 Закону України                  "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №         484 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд", чинної до 12.09.2018 (далі - постанова КМУ №         484), пунктів 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від         24.05.1995 №         88, пунктів 1.2.2, 2.14, 2.1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила №         76), статей         13, 73- 77, 79, 86, 123, 126, 129, 236, 237, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), застосовуючи які суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що надані позивачем договір від 21.05.2018, додаток від 20.06.2018 № 1 "Загальні відомості про об`єкт" до вказаного договору (далі - додаток № 1 до договору від 21.05.2018), акт виконаних робіт за липень 2018 року від 01.08.2018 №         1/1 (далі - акт №         1/1) і договір взаємовідносин сторін від         11.07.2018 не є належними, допустимими та вірогідними доказами реального надання відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в липні 2018 року на суму 1 225 797 грн, оскільки: 1) станом на         21.05.2018 директором ПП "Будинки столиці" був ОСОБА_5, внаслідок чого договір від         21.05.2018 з боку ПП "Будинки столиці" підписано неуповноваженою особою ( ОСОБА_1 ), що ставить під сумнів факт укладення договору надання послуг; 2) всупереч вимогам частини 4 статті 179 ГК України та постанови КМУ №         484 наявний в матеріалах справи додаток № 1 до договору від 21.05.2018 не відповідає типовій формі договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, оскільки містить лише загальний опис площі та визначення тарифу, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження складання та підписання замовником і виконавцем будь-якого акта приймання-передачі об`єкта та документації на житловий будинок. Крім того, на момент підписання вказаного додатку ОСОБА_2 не був директором ПП         "Будинки столиці", а тому не мав права його підписувати бо станом на 20.06.2018 керівником Підприємства була ОСОБА_1. Зі сторони ОСББ         "ХШ Мега 19" додаток № 1 до договору від         21.05.2018 було підписано заступником голови правління ОСОБА_3, який станом на         20.06.2018 не був керівником відповідача (в т. ч. за відсутності голови правління) і не мав повноважень укладати (підписувати) від імені та в інтересах ОСББ         "ХШ Мега 19" додатки як невід`ємні частини договору надання послуг. Таким чином, додаток № 1 до договору від         21.05.2018 не є належним доказом виконання договору від         21.05.2018 (його схвалення) та не свідчить про виникнення між сторонами будь-яких правовідносин та зобов`язань за цим договором; 3)         станом на 01.08.2018 ОСОБА_3 (після звільнення його з посади) не мав права підписувати акт №         1/1 зі сторони ОСББ         "ХШ Мега 19", в зв`язку з чим вказаний акт як такий, що складений Підприємством в односторонньому порядку та не міг бути погоджений та підписаний відповідачем; 4) договір взаємовідносин сторін від         11.07.2018 не може бути підтвердженням фактичного надання Підприємством послуг і прийняття їх замовником, позаяк вказаний договір визначає лише право Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Вілліам Інвест Експерт" (далі - ТОВ "КК "Вілліам Інвест Експерт"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" (далі - ТОВ "ЗГС "Аеро-зет"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Цезар" (далі - ТОВ "ТПД "Цезар") проводити лише резервне фінансування роботи ПП         "Будинки столиці" як грошовими коштами, так і в натуральному виді, тому його підписання сторонами не свідчить про факт надання Підприємством послуг відповідачу в спірний період; 5) сам лише факт складання та підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах, оскільки обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (такий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі №         910/4994/18); 6)         виконання позивачем господарських операцій з надання відповідачу в липні 2018 року послуг на суму 1 225 797 грн не підтверджено як фінансовою звітністю ПП         "Будинки столиці" (станом на         31.12.2018), так і податковими накладними та квитанціями, що містяться в податковому обліку ПП         "Будинки столиці", отже позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження фактичного виконання робіт з обслуговування об`єкта та реального понесення Підприємством витрат у сумі 1 225 797 грн на проведення обслуговування об`єкта в спірний період (наведений висновок відповідає викладеному в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         04.11.2019 у справі №         905/49/15, від 29.11.2019 у справі №         914/2267/18, від         01.03.2023 у справі № 910/6210/20 висновку про те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором).
При цьому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відхилив доводи Підприємства про те, що рішенням Господарського міста Києва від 18.10.2021 у справі №         910/10695/21 (між         тими самими сторонами) було встановлено обставину дії договору від         21.05.2018 у спірний період (липень 2028 року), яка (обставина), на думку позивача, має преюдиціальне значення для справи №         910/14570/21, оскільки предметом позову в справі №         910/10695/21 є стягнення заборгованості, що виникла на підставі вказаного договору за інший період (за         червень 2018         року), а не дійсність чи укладеність правочину. При цьому суд під час розгляду справи №         910/10695/21 досліджував інші обставини, які підтверджувалися зовсім іншими доказами, а саме доказами, які мали підтверджувати надання послуг у червні 2018 року.
У свою чергу, місцевий господарський суд зазначив, що питання щодо визнання недійсними договору надання послуг (з додатком № 1 до нього) та договору взаємовідносин сторін від         11.07.2018 не вирішувалося, оскільки вказане питання виходить за межі предмета цього позову. 
Водночас, вирішуючи питання щодо часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу (в розмірі 30 000 грн із заявлених до стягнення 70         000 грн), суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, враховуючи ті обставини, що: 1) справа має середній ступінь складності; 2) участь адвокатів Адвокатського об`єднання "Есквайрс" (далі - АО         "Есквайрс", Об`єднання) за весь час розгляду справи була обмежена трьома судовими засіданнями, їх прибуття у судове засідання не потребувало значного часу та матеріальних втрат, оскільки місцезнаходженням Об`єднання є місто Київ, при цьому одне з трьох судових засідань було проведене за участі представника відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а інше було відкладено у зв`язку з неявкою представника позивача; 3) відсутня необхідність заявлення адвокатами відповідача в цій справі великої кількості клопотань (про повернення до стадії підготовчого провадження, продовження строку для подання зустрічного позову, про зупинення провадження в справі, витребування доказів, залишення позову без розгляду і т. д.), у яких судом було відмовлено з підстав їх необґрунтованості та спрямованості на затягування розгляду справи, тобто взяв до уваги критерії розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної Об`єднанням і заявленими витратами на оплату адвокатських послуг.
5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 (головуючий - Євсіков         О.         О., судді Алданова         С.         О., Корсак В. А.) змінено найменування відповідача - ОСББ         "ХШ Мега 19" на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе 19" (далі - ОСББ         "Харківське Шосе 19"). 
6. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від         03.07.2023 заяву ОСББ         "Харківське Шосе 19" від         07.06.2023 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ПП "Будинки столиці" на користь ОСББ "Харківське Шосе 19" 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду апеляційної скарги ПП         "Будинки столиці". Відмовлено в задоволенні решти вимог зазначеної заяви, а саме в частині стягнення 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ОСББ         "ХШ Мега 19".
Додаткова постанова аргументована тим, що: 1) понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн підтверджено належними доказами - додатками № 17 і №         18 до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2021 № 01-11/11/21 (далі - договір № 01-11/11/21), укладеного між ОСББ         "ХШ Мега 19" (Клієнт) та АО         "Есквайрс", актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05.06.2023 № 02-05/06/23, рахунком на оплату послуг адвоката від         23.11.2022 № 10-23/11-22 на суму 55         000 грн, платіжним дорученням від         05.09.2022 № 2906 на суму 55 000 грн; 2) оскільки винагорода (гонорар) Об`єднання в загальному розмірі 55                  000 грн включає в тому числі вартість робіт (послуг) з надання професійної правничої (правової) допомоги в апеляційному суді щодо захисту прав та інтересів ОСББ         "ХШ Мега 19" за апеляційною скаргою ОСББ         "ХШ Мега 19" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у цій справі в частині присудженого місцевим господарським судом до стягнення з позивача на користь відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, а в задоволенні вказаної апеляційної скарги було відмовлено, то в такому разі не підлягають відшкодуванню витрати відповідача на професійну правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів ОСББ         "ХШ Мега 19" за такою апеляційною скаргою незважаючи на те, що в матеріалах справи немає доказів щодо окремого визначення (розмежування) відповідачем та Об`єднанням вартості надання професійної правничої допомоги за апеляційною скаргою ОСББ         "ХШ Мега 19" та за апеляційною скаргою ПП "Будинки столиці" відповідно, а тому до стягнення з позивача підлягає лише вартість професійної правничої допомоги, наданої АО         "Есквайрс" за апеляційною скаргою позивача.
Разом з тим апеляційний суд, керуючись положеннями частини 9 статті 129 ГПК України, згідно з якими у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, дійшов висновку про наявність підстав стягнення з ПП "Будинки столиці" в повному обсязі вартості професійної правничої допомоги (в розмірі 50         000 грн), наданої Об`єднанням за апеляційною скаргою ПП         "Будинки столиці", попередньо встановивши факти зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом неодноразового заявлення ним завідомо безпідставних відводів і численних клопотань, які призвели до затягування вирішення спору, про що детально зазначено в постанові Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 у цій справі.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
7. Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, ПП "Будинки столиці" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, якими позовні вимоги задовольнити повністю.
Не погоджуючись з додатковою постановою суду апеляційної інстанції, ПП         "Будинки столиці" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить зазначену додаткову постанову скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСББ         "Харківське Шосе 19" про стягнення з ПП "Будинки столиці" витрат на професійну правничу допомогу.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційні скарги 
8. На обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, наголошуючи на тому, що: 
1) суди не врахували висновку щодо застосування положень частини         4 статті         75 ГПК України в подібних правовідносинах (щодо врахування правила про преюдицію), викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         15.10.2019 у справі №         908/1090/18, від         26.11.2019 у справі №         902/201/19, від 26.11.2019 у справі №         922/643/19, від         10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від         15.12.2021 у справі №         914/1075/17, від 07.06.2022 у справі №         915/317/21 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від         17.12.2019 у справі № 641/1793/17, від 18.12.2019 у справі №         761/29966/16-ц, від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17, внаслідок чого помилково не взяли до уваги рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі № 910/10695/21 (між тими самими сторонами), яким було встановлено преюдиціальні факти укладення та підписання договору від 21.05.2018 і додатку №         1 до нього уповноваженими представниками сторін, а також факти надання позивачем відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території; 
2)         суди не врахували висновків щодо застосування норм статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та статей 73, 74, 86 ГПК України (в         контексті підтвердження факту здійснення господарської операції не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару), викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі №         910/4994/18, від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19; 
3)         суди не врахували висновку щодо застосування норми статті 629 ЦК України (щодо         обов`язковості виконання договорів), викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 та в         постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №         910/22752/17, від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20;
4) суди не дослідили належним чином зібрані в справі докази, зокрема, акт №         1/1, акт службового розслідування від 19.01.2022, а також протокол засідання Правління ОСББ         "ХШ Мега         19" від 30.07.2018 № 2/07/18 про розірвання договору від 21.05.2018, який свідчить про наявність договірних відносин між сторонами станом на 30.07.2018, позаяк неможливо розірвати неукладений договір;
5) апеляційний суд ухвалами від 04.04.2023 та 24.05.2023 безпідставно відмовив у задоволенні заяв ПП         "Будинки столиці" від         14.02.2023 про відвід судді Суліма В. В. та колегії суддів у цій справі, які (заяви) аргументувалися упередженим ставленням колегії суддів апеляційного суду до представника позивача при розгляді іншої справи (№ 911/1970/22) та порушенням спеціалізації суддів, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 310 ГПК України є підставою для обов`язкового скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд;
6) суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в залученні до участі в цій справі ТОВ "ЗГС "Аеро-зет" як третьої особи, чим порушив її права та обов`язки; 
7) суди не врахували висновку щодо застосування норми статті         244 ГПК України (в контексті того, що додаткове рішення є невід`ємною складовою частиною прийнятого по суті рішення суду та відповідно до статті 287 ГПК України може бути оскаржено разом з основним судовим рішенням), викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №         923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 910/20089/17, від         15.05.2020 у справі №         910/5410/19, від 19.10.2021 у справі № 907/762/16 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від         15.12.2021 у справі № 161/3482/21; 
8) стягнутий судом апеляційної інстанції розмір витрат на оплату послуг адвоката є істотно завищеним і не є співмірним, оскільки справа та виконані адвокатом роботи (надані послуги) не є складними, адвокат не витратив багато часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
9. ОСББ         "ХШ Мега         19" у відзиві на касаційні скарги просить залишити їх без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.
Розгляд справи Верховним Судом 
10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         21.08.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Будинки столиці" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 і постанову Північного апеляційного господарського суду від         05.06.2023 у справі №         910/12780/21 та призначено розгляд цієї скарги в судовому засіданні на 19.09.2023.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         21.08.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Будинки столиці" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від         03.07.2023 у справі №         910/12780/21 та призначено розгляд цієї скарги в судовому засіданні на 19.09.2023.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій (в частині вирішення спору по суті заявлених позовних вимог)
11. Згідно з протоколом установчих зборів ОСББ "ХШ Мега 19" від 11.01.2017 № 1 було затверджено ОСББ "ХШ Мега 19".
Відповідно до пунктів 1- 3, 12- 14, 16 розділу ІІІ Статуту ОСББ "ХШ Мега 19" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема: обрання членів правління об`єднання; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку. Виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. Загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів. До компетенції правління належить в т. ч. укладення будь-яких господарських договорів, здійснення контролю за їх виконанням. Правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника. На виконання своїх повноважень голова правління: діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління; за рішенням правління видає довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам; підписує будь-які господарські договори з будь-якими третіми особами. У разі відсутності голови правління його обов`язки виконує заступник.
12. Рішенням загальних зборів ОСББ "ХШ Мега 19" (дата відкриття - 02.12.2017, дата закриття - 14.12.2017), оформленим протоколом № 2.2, обрано головою Правління ОСББ "ХШ Мега 19" ОСОБА_4 строком на 3 місяці; прийнято рішення про обрання членів правління, зокрема, ОСОБА_3 строком на 3 місяці; погоджено виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій діючу обслуговуючу компанію - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий-Квартал", яке уповноважено здійснювати усі необхідні заходи щодо співпраці з підприємствами-монополістами - Публічним акціонерним товариством "Київенерго", Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", Публічним акціонерним товариством "АК Київводоканал" з метою вирішення усіх питань, пов`язаних з наданням послуг електропостачання, водопостачання та водовідведення, централізованого опалення (постачання теплової енергії). 
На підставі протоколу № 2.2 загальних зборів засновників ОСББ "ХШ Мега 19" рішенням ОСББ         "ХШ Мега 19" від 06.03.2018 ОСОБА_4 був призначений на посаду голови Правління та з 06.03.2018 приступив до виконання своїх обов`язків. 
Відомості про ОСОБА_4 як керівника ОСББ "ХШ Мега 19" (строком на 3 місяці) 06.03.2018 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідним витягом.
Разом з тим згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.05.2018 директором ПП         "Будинки столиці" був ОСОБА_5 .
13. 21.05.2018 між ОСББ "ХШ Мега 19" (замовник) та ПП "Будинки столиці" (виконавець) укладено договір надання послуг, за умовами пунктів 1, 2, 5, 7, 8, 18 якого виконавець відповідно до рішення правління ОСББ "ХШ Мега 19" від 21.05.2018, в межах та на умовах, визначених вищезазначеним рішенням правління, зобов`язується надавати замовникові послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право виконавцю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з обслуговуванням об`єкта, у разі, коли виконавець отримав на такі витрати письмову згоду замовника. Загальні відомості про об`єкт зазначаються в додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Замовник сплачує за надані виконавцем послуги щомісяця, в термін до 5 числа поточного місяця, на розрахунковий рахунок виконавця, додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги відповідно до рішення правління ОСББ "ХШ Мега 19" від 21.05.2018. Вартість та порядок оплати додаткових послуг виконавця визначається за погодженням сторін та оформляється додатковими договорами, які є невід`ємною частиною цього договору. Протягом місяця після укладання цього договору замовник зобов`язаний передати об`єкт на обслуговування та необхідну достовірну документацію в повному обсязі з оформленим актом прийняття-передачі. Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 21.11.2018 і в разі відсутності грубих порушень договірних умов з боку виконавця автоматично продовжується до 2 місяців від дати укладення цього договору. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.
У підпунктах 1, 2, 4, 9, 11, 13 пункту 10 договору від 21.05.2018 сторони погодили, що виконавець зобов`язаний прийняти протягом місяця об`єкт на обслуговування та необхідну достовірну документацію у повному обсязі з оформленням акта прийняття-передачі об`єкта. Виконавець зобов`язаний надавати послуги відповідно до вимог правил з утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі: планувати заходи щодо збереження і сталого функціонування об`єкта та організовувати надання його мешканцям житлово-комунальних послуг відповідно до стандартів, нормативних норм, порядків і правил; вести передбачену законодавством звітність, а також технічну документацію щодо стану об`єкта; забезпечувати належну експлуатацію та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків квартир та приміщень такого об`єкта; вживати в установлений законодавством строк заходів до ліквідації                  аварійних ситуацій та усунення порушень якості послуг; забезпечувати своєчасну підготовку об`єкта та його технічного обладнання до експлуатації осінньо-зимовий період; надавати необхідну інформацію мешканцям об`єкта, а також власникам (співвласникам) окремого приміщення, які в ньому не проживають, та реєструвати їх звернення в установленому законодавством порядку в разі виникнення аварії або тимчасового припинення надання послуги, передбаченої цим договором; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги мешканців об`єкта, а також власників (співвласників) окремих приміщень об`єкта, які в ньому не проживають, проводити відповідний перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості. Вести облік вимог (претензій споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною ї споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновлювальних робіт; вживати заходів для енергозбереження відповідно до погодженого із замовником плану. Виконавець зобов`язаний здійснювати обслуговування майна безпосередньо, a також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт. Виконавець зобов`язаний вести та зберігати документацію, передбачену правилами управління будинком; укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцям об`єкта у установленому законодавством порядку, здійснювати контроль за своєчасним наданням зазначених послуг відповідної якості, проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі. Виконавець зобов`язаний                  надавати мешканцям об`єкта в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін (тарифів), норми споживання, режим надання послуг та їх спожив властивості.
14. В матеріалах справи міститься додаток від 20.06.2018 № 1 (далі - додаток № 1), в якому викладено загальні відомості про об`єкт.
Згідно з пунктами 2, 3 додатку № 1 в обслуговування передається будинок та прибудинкова територія за адресою: Харківське шосе, буд. 19, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності. При цьому власники приміщень є фактичними кінцевими споживачами послуг, що надає виконавець замовнику, відповідно основною складовою розрахунку вартості послуг виконавця є загальна площа приміщень, що перебуває у приватній власності членів ОСББ "ХШ Мега 19". Загальна площа приміщень, що перебуває у приватній власності членів ОСББ "ХШ Мега 19", становить 57 168,46 м^2.
У пункті 4 додатку № 1 викладено таблицю, в якій зазначено структуру приміщень за поверхами, що перебувають у приватній власності членів ОСББ ХШ Мега 19" і вартість послуг виконавця, що надаються замовнику.
Відповідно до пункту 6 додатку № 1 замовник сплачує послуги виконавця щомісяця, в термін до         5 числа поточного місяця, на розрахунковий рахунок виконавця, за попередній місяць відповідно до рішення правління ОСББ "ХШ Мега 19" від 21.05.2018, в якому зазначено, що вартість послуг виконавця для першого та другого поверху за 1 м^2 становить 35 грн на місяць, для інших поверхів - за 1 м^2 становить 20 грн на місяць.
Згідно з пунктами 7, 8 додатку № 1 усі умови цього додатку є невід`ємною частиною договору від         21.05.2018 і конкретизують договірні відносини сторін з 21.05.2018. Експлуатаційна компанія приступила до виконання своїх обов`язків з 01.06.2018 року.
15. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що станом на 09.07.2018 керівником ПП         "Будинки столиці" був ОСОБА_2 .
Рішенням Правління ОСББ "ХШ Мега         19" від 24.07.2018, оформленим протоколом № 1/07/18, ОСОБА_4 звільнено з посади Голови Правління ОСББ "ХШ Мега         19" з 25.07.2018, на посаду Голови Правління ОСББ "ХШ Мега         19" з 26.07.2018 обрано ОСОБА_6 .
Позивачем долучено до матеріалів справи акт № 1/1 виконаних робіт/послуг за липень 2018 року на суму 1         225 797 грн.
Листом-повідомленням від 05.09.2018 № 1 (без доказів його направлення членам ОСББ "ХШ Мега         19") ПП         "Будинки столиці" запропонувало членам ОСББ "ХШ Мега 19" оплачувати борги за надані експлуатаційні послуги за червень, липень, серпень 2018 року безпосередньо на рахунок експлуатуючої організації.
Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції (в частині розподілу витрат ОСББ         "ХШ Мега         19" на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції)
16. 11.11.2021 між ОСББ "ХШ Мега 19" (Клієнт) та АО         "Есквайрс" (Об`єднання) укладено договір №         01-11/11/21, за умовами пунктів 1.1, 4.1 якого Клієнт доручає, а Об`єднання приймає доручення Клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього. За надання професійної правничої (правової) допомоги Клієнт сплачує Об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір такої винагороди Об`єднання та порядок її сплати встановлюється додатком до цього договору, який є невід`ємною його частиною.
17. 29.08.2022 ОСББ "ХШ Мега 19" та АО         "Есквайрс" підписали додаток № 17 до договору № 01-11/11/21, яким визначили зміст, обсяг та порядок надання професійної правничої допомоги, яка надається Об`єднанням за конкретним дорученням Клієнта, а також права, які отримує АО         "Есквайрс" для виконання цього доручення.
Згідно з пунктом 1.1 додатку № 17 до договору № 01-11/11/21 Клієнт доручає Об`єднанню надання професійної правничої (правової) допомоги у Північному апеляційному господарському суді щодо захисту прав та інтересів Клієнта за апеляційними скаргами Клієнта та ПП         "Будинки столиці" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/12780/21 за позовом ПП         "Будинки столиці" до ОСББ "ХШ Мега 19" про стягнення 1 619                  010,85 грн, включаючи, але не виключно: 
1.1.1. вивчення та аналіз матеріалів справи, документів, інформації Клієнта та надання правової оцінки позиції Клієнта відповідно до поставлених Клієнтом цілей;
1.1.2. збирання відомостей про факти, що можуть бути використані як докази; 
1.1.3. аналіз оскаржуваного рішення, апеляційних скарг Клієнта та ПП         "Будинки столиці", формування правової позиції щодо обґрунтованості підстав апеляційного оскарження; 
1.1.4. підготовку та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу;
1.1.5. підготовку та подання до суду апеляційної інстанції всіх необхідних процесуальних документів (у т. ч. заяв, клопотань, письмових пояснень тощо) та доказів;
1.1.6. забезпечення захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду справи у Північному апеляційному господарському суді, включаючи, але не виключно, представництво Клієнта як учасника справи у Північному апеляційному господарському суді зі всіма правами, що надані відповідним учасникам справи законодавством.
18. 29.08.2022 ОСББ "ХШ Мега 19" та АО         "Есквайрс" підписали додаток № 18 до договору № 01-11/11/21, яким визначили розмір винагороди (гонорару) Об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, визначеної в додатку № 17 до договору № 01-11/11/21, порядок та строки її оплати.
Так, відповідно до пункту 1.1 додатку № 18 до договору № 01-11/11/21 розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначені в пункті 1.1 додатку № 17 до № 01-11/11/21 та підпунктах 1.1.1- 1.1.6 додатку № 17 до договору № 01-11/11/21, становить 55 000 грн без ПДВ.
19. 29.08.2022 на підставі додатку № 17 до договору № 01-11/11/21 АО         "Есквайрс" виставило ОСББ "ХШ Мега 19" рахунок № 7-29/08-22 на суму 55 000 грн за надання професійної правничої (правової) допомоги у Північному апеляційному господарському суді щодо захисту прав та інтересів ОСББ "ХШ Мега 19" за апеляційними скаргами ОСББ "ХШ Мега 19" та ПП         "Будинки столиці" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі №910/12780/21 за позовом ПП         "Будинки столиці" до ОСББ "ХШ Мега 19" про стягнення 1                  619                  010,85 грн, який відповідач оплатив 05.09.2022 згідно з платіжним дорученням №         2906.
20. До поданої заяви від 07.06.2023 про ухвалення додаткового рішення ОСББ "ХШ Мега 19" долучило (в копіях): ордер на надання правової допомоги від 30.05.2023, договір № 01-11/11/21; додаток від         29.08.2022 № 17 до договору № 01-11/11/21; додаток від 29.08.2022 № 18 до договору № 01-11/11/21; рахунок на оплату від 29.08.2022 № 7-29/08-22; платіжне доручення від         05.09.2022 №         2906; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05.06.2023 № 02-05/06/23.
Позиція Верховного Суду
21.Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши в межах вимог касаційних скарг наведені в них доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
22. В основу оскаржуваних рішення та постанови покладено висновки місцевого та апеляційного господарських судів про недоведеність Підприємством належними, допустимими та достовірними доказами обставин реального надання відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в липні 2018 року на суму 1 225 797 грн з огляду на те, що: 1)         всупереч вимогам частини 4 статті 179 ГК України та постанови КМУ №         484 наявний в матеріалах справи додаток № 1 не відповідає типовій формі договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, оскільки містить лише загальний опис площі та визначення тарифу, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження складання та підписання замовником і виконавцем будь-якого акта приймання-передачі об`єкта та документації на житловий будинок, у зв`язку з чим додаток         № 1 не є належним доказом виконання договору від         21.05.2018 (його схвалення) та не свідчить про виникнення між сторонами будь-яких правовідносин та зобов`язань за цим договором; 2)         виконання позивачем господарських операцій з надання відповідачу в липні 2018 року послуг на суму 1 225 797 грн не підтверджено як фінансовою звітністю ПП         "Будинки столиці" (станом на 31.12.2018), так і податковими накладними та квитанціями, що містяться в податковому обліку ПП         "Будинки столиці", отже позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження фактичного виконання робіт з обслуговування об`єкта та реального понесення Підприємством витрат у сумі 1 225 797 грн на проведення обслуговування об`єкта в спірний період (наведений висновок відповідає викладеному в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         04.11.2019 у справі №         905/49/15, від 29.11.2019 у справі №         914/2267/18, від 01.03.2023 у справі № 910/6210/20 висновку про те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором); 3)         акт №         1/1 не є належним і вірогідним доказом реального надання відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в липні 2018 року на суму 1 225 797 грн, оскільки з урахуванням висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі №         910/4994/18, сам лише факт складання та підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах, оскільки обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.
Водночас місцевий господарський суд цілком обґрунтовано виходив з того, що дослідження обставин щодо недійсності договору надання послуг жодним чином не впливає на недоведеність надання саме позивачем послуг у спірний період, а тому й самостійно не досліджував відповідні обставини з огляду на принцип диспозитивності господарського судочинства (статті 14 ГПК України) та відсутність передбачених частиною         3 статті 237 ГПК України виняткових підстав для виходу за межі позовних вимог з метою надання правової оцінки договору від 21.05.2018 як пов`язаному з предметом спору правочину в контексті його відповідності чинному законодавству. 
23. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з         огляду на таке. 
24. Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
25. Відповідно до статті 1 Закону України         "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. 
26. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.         Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.
Отже, документами, які підтверджують виконання позивачем зобов`язання з надання послуг відповідачу, а також виникнення у відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти надання послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг. 
Таким чином, виходячи зі змісту положень статей 509, 901, 903 ЦК України, обов`язок замовника оплатити послуги виникає з факту їх надання, а не з факту оформлення передачі послуг актом приймання-передачі виконаних робіт.
27. Відповідно до пунктів 1.2.2, 2.1.4, 2.1.5 Правил №         76 до складу документації, яка ведеться виконавцями послуг, входять: кошториси, описи робіт на поточний та капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань опору електромереж; протоколи вимірювань вентиляції. До складу технічної документації, що підлягає постійному зберіганню, належать паспорти ліфтового господарства. виконавець послуг веде графіки та журнали періодичного профілактичного обслуговування елементів жилих будинків (складової послуг з технічного обслуговування).
28. Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. Разом з тим сам лише факт складання та підписання сторонами таких актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах (аналогічний висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі № 910/4994/18 зі спору про стягнення вартості послуг).
29. Водночас у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         04.11.2019 у справі №         905/49/15, від 29.11.2019 у справі №         914/2267/18, від 01.03.2023 у справі № 910/6210/20 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, наведено висновок про те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором.
30. Таким чином, ураховуючи умови договору від 21.05.2018, положення чинного законодавства та зазначені правові висновки Верховного Суду, суди першої та апеляційної інстанцій цілком правомірно зазначили, що надання послуги з обслуговування житлових будинків має підтверджуватися низкою технічних документів та актів, зокрема, договорами зі спеціалізованими організаціями, що забезпечують виконання тієї частини послуг з утримання, що потребує спеціальних дозволів або ліцензування діяльності, тобто тих послуг, які ПП "Будинки столиці" не могло виконувати самостійно: вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтового обладнання, технічне обслуговування протипожежних систем та систем диспетчеризації, забезпечення електропостачання до будівлі для загальнобудинкових потреб (освітлення місць загального користування, електропостачання ліфтового інженерного та обладнання тощо), тоді як зі змісту наданого позивачем акта № 1/1 неможливо достеменно встановити фактичного виконання Підприємством робіт з обслуговування об`єкта та понесення ним реальних витрат на проведення обслуговування об`єкта в спірний період (липень 2018 року) на суму 1 225 797 грн.
Тим більше, що, надавши оцінку наявним у матеріалах справи копіям податкових декларацій за період з 21.05.2018 по 05.09.2018 та фінансових звітів по ПП         "Будинки столиці" (станом на         31.12.2018), суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що виконання позивачем господарських операцій з надання відповідачу в липні 2018 року послуг на суму 1 225 797 грн не підтверджено податковими накладними та квитанціями, що містяться в податковому обліку Підприємства.
31. Отже, при вирішенні спору судами попередніх інстанцій встановлено та скаржником не спростовано недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами факту надання позивачем відповідачу послуг за договором від 21.05.2018 у спірний період (у         липні 2018 року), внаслідок чого дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову з мотивів недоведеності порушення замовником зобов`язання в частині оплати фактично наданих послуг.
32. Підприємство в поданій касаційній скарзі посилається на наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме: 
якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті         287 цього Кодексу. 
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
33. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішення та постанови: 1) висновків щодо застосування норм статті         9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та статей 73, 74, 86 ГПК України (в         контексті підтвердження факту здійснення господарської операції не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару), викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19, від         05.07.2019 у справі № 910/4994/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19; 2) висновку щодо застосування положень частини         4 статті         75 ГПК України (щодо врахування правила про преюдицію), викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         15.10.2019 у справі №         908/1090/18, від         26.11.2019 у справі №         902/201/19, від 26.11.2019 у справі №         922/643/19, від         10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від         15.12.2021 у справі №         914/1075/17, від 07.06.2022 у справі №         915/317/21 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від         17.12.2019 у справі № 641/1793/17, від         18.12.2019 у справі №         761/29966/16-ц, від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17, внаслідок чого помилково не взяли до уваги чинне рішення Господарського міста Києва від 18.10.2021 у справі №         910/10695/21 (між         тими самими сторонами), яким було встановлено преюдиціальні факти укладення та підписання договору від 21.05.2018 і додатку №         1 до нього уповноваженими представниками сторін, а також факти надання позивачем відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території; 3) висновку щодо застосування норми статті 629 ЦК України (щодо         обов`язковості виконання договорів), викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 та в         постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №         910/22752/17, від         06.04.2021 у справі № 922/2056/20; 4) не врахували висновку щодо застосування норми статті         244 ГПК України, викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         15.05.2020 у справі №         910/5410/19, від         19.10.2021 у справі № 907/762/16 (в         контексті того, що додаткове рішення є невід`ємною частиною прийнятого по суті рішення суду і може бути оскаржено відповідно до статті 287 ГПК України), з огляду на таке.
34. Дійсно, в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі № 910/4994/18, від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19, та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №         916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19 містяться висновки про те, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. У разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, зокрема, податковими накладними, податковими деклараціями тощо, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
При цьому в усіх зазначених постановах викладено загальний правовий висновок про те, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).
35. Водночас зі змісту оскаржуваної постанови чітко вбачається, що при її ухваленні суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, керуючись частиною 4 статті 236 ГПК України, якраз врахував висновки щодо застосування норм статті         9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та статей 73, 74, 86 ГПК України (в         контексті підтвердження факту здійснення господарської операції не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності), викладені в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі № 910/4994/18, від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №         916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19, на неврахуванні яких (висновків) помилково наголошує скаржник.
Адже апеляційний суд виходив з того, що будь-яких інших (крім акта № 1/1) належних і допустимих доказів, зокрема, податкових накладних, на підтвердження надання в спірному періоді та споживання ОСББ         "ХШ Мега         19" послуг за договором від         21.05.2018 позивач так і не надав.
Крім того, заперечення скаржника з цього приводу зводяться виключно до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій наявних у цій господарській справі доказів в їх сукупності, відхилення наданих відповідачем доказів як неналежних і наданням переваги поданим  позивачем доказам (акт № 1/1, договір взаємовідносин сторін від 11.07.2018, протокол засідання Правління ОСББ         "ХШ Мега         19" від 30.07.2018 № 2/07/18 про розірвання договору від         21.05.2018, акт службового розслідування від 19.01.2022), тобто до посилань на необхідність переоцінки доказів у справі, проте згідно з імперативними положеннями частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
36. Отже, суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду відповідно до висновків, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, що виключає закриття касаційного провадження в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
37. Разом з тим колегія суддів не бере до уваги передчасне твердження скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку щодо застосування положень частини         4 статті         75 ГПК України (щодо необхідності врахування правила про преюдицію), викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         15.10.2019 у справі №         908/1090/18, від         26.11.2019 у справі №         902/201/19, від 26.11.2019 у справі №         922/643/19, від         10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від         15.12.2021 у справі №         914/1075/17, від 07.06.2022 у справі №         915/317/21 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від         17.12.2019 у справі № 641/1793/17, від         18.12.2019 у справі №         761/29966/16-ц, від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17, внаслідок чого помилково не взяли до уваги чинне рішення Господарського міста Києва від 18.10.2021 у справі №         910/10695/21 (між тими самими сторонами), яким було встановлено преюдиціальні факти укладення та підписання договору від         21.05.2018 і додатку №         1 до нього уповноваженими представниками сторін, а також факти надання позивачем відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, оскільки, по-перше, апеляційний суд правильно зазначив і скаржник жодним чином не спростував відсутність у вказаного рішення в справі № 910/10695/21 ознак носія преюдиціальних обставин, позаяк предметом позову в справі № 910/10695/21 є стягнення заборгованості, що виникла на підставі вказаного договору за інший період (за         червень 2018         року), а не дійсність чи укладеність правочину. При цьому суд під час розгляду справи №         910/10695/21 досліджував інші обставини, які підтверджувалися зовсім іншими доказами, а саме доказами, які мали підтверджувати надання послуг у червні 2018 року, тоді як спірним періодом у цій справі є липень 2018 року.
38. Верховний Суд наголошує, що судове рішення в справі № 910/10695/21 має преюдиціальне значення для справи №         910/14570/21 виключно в аспекті факту укладення між сторонами договору про надання послуг саме 21.05.2018, але аж ніяк не щодо обставин виконання Підприємством цього договору впродовж липня 2018 року, який навіть не був спірним періодом у справі №         910/10695/21 та об`єктивно не міг досліджуватися судами на предмет виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним правочином. 
Наведеним спростовується висновок судів попередніх інстанцій про сумнівність факту укладення договору від 21.05.2018.
Разом з тим Верховний Суд зауважує, що зазначене допущене судами порушення норм процесуального права виключає скасування рішення про відмову в задоволенні позову, при ухваленні якого місцевий господарський суд помилково вийшов за межі позовних вимог, оскільки вказане судове рішення загалом є законним та обґрунтованим по суті, а згідно з частиною 2 статті         309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
39. Колегія суддів не бере до уваги помилкові посилання скаржника на неврахування судами висновку щодо застосування норми статті 629 ЦК України (в контексті         обов`язковості виконання договору, який не визнано недійсним на підставі рішення суду, що набрало законної сили), викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 та в         постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №         910/22752/17, від         06.04.2021 у справі №         922/2056/20, оскільки, як правильно зазначено вище, виконуватися має лише обов`язок замовника з оплати вартості реально та фактично наданих виконавцем послуг у липні 2018 року, чого судами не було встановлено та позивачем не було доведено.
40. Крім того,         в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         18.04.2019 у справі №         910/22752/17 (предмет позову - розірвання договору підряду в зв`язку з істотним його порушенням підрядником) викладено висновок щодо застосування саме положень частин 2- 4 статті 188 ГК України, частини 2 статті 651 ЦК України та частини 5 статті         174 ГПК України (див.         пункти 73, 74 зазначеної постанови), але аж ніяк не висновок щодо застосування норми статті 629 ЦК України.
В свою чергу, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         06.04.2021 у справі № 922/2056/20 взагалі не містить висновку щодо застосування норми статті 629 ЦК України, оскільки мотивована передусім передчасністю висновку судів попередніх інстанцій щодо досягнення сторонами домовленості про строк поставки як істотну умову договору поставки та зумовленою цим необхідністю достовірного дослідження судами при новому розгляді справи обставин укладення чи неукладення між сторонами договору поставки.
41. Касаційна інстанція також відхиляє як такі, що не мають істотного значення для правильного вирішення спору, припущення скаржника про неврахування судами висновку щодо застосування норми статті         244 ГПК України (в контексті того, що додаткове рішення є невід`ємною складовою частиною прийнятого по суті рішення суду та відповідно до статті 287 ГПК України може бути оскаржено разом з основним судовим рішенням), викладеного в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №         923/631/15, від         23.01.2020 у справі № 910/20089/17, від 15.05.2020 у справі №         910/5410/19, від 19.10.2021 у справі № 907/762/16, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від         15.12.2021 у справі № 161/3482/21, позаяк скаржник у поданих касаційних скаргах зовсім не обґрунтував, яким чином неврахування судами вказаного висновку щодо права учасника справи оскаржити додаткове рішення як невід`ємну частину ухваленого по суті рішення суду взагалі може вплинути на законність та обґрунтованість оскаржуваної додаткової постанови чи спростувати наведені в ній висновки суду апеляційної інстанції.
42. Отже, на порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України скаржник не навів жодних встановлених статтею 287 цього Кодексу підстав касаційного оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від         03.07.2023 у цій справі.
В зв`язку з цим у силу меж перегляду справи в порядку касації, передбачених частиною 2 статті         300 ГПК України, Верховний Суд наразі позбавлений права надати правову оцінку доводам скаржника про те, що стягнутий судом апеляційної інстанцій розмір витрат на оплату послуг адвоката (50         000 грн) є суттєво завищеним і не є співмірним, оскільки, на думку скаржника, справа та виконані адвокатом роботи (надані послуги) не є складними, адвокат не витратив багато часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.
43. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд, задовольняючи частково заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, правомірно керувався саме положеннями частини 9 статті 129 ГПК України, згідно з якими у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
Верховний Суд зазначає, що суд має застосовувати зазначені положення процесуального закону за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2)         встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Зміст вказаної норми також свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим. (схожі правові висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №         910/18790/19,  від 31.05.2022 у справі №         927/515/21, від 25.11.2021 у справі № 904/5929/19 та додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №         910/18790/19,  від 04.03.2021 у справі №         916/376/19).
Зокрема, встановивши факти зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом неодноразового заявлення ним завідомо безпідставних відводів і численних клопотань, які призвели до затягування вирішення спору, про що детально зазначено в постанові Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав стягнення з ПП "Будинки столиці" в повному обсязі вартості професійної правничої допомоги (в розмірі 50         000 грн), наданої Об`єднанням за апеляційною скаргою ПП         "Будинки столиці". 
Наведеним спростовуються недоречні посилання скаржника на неврахування апеляційним судом при ухваленні додаткової постанови висновків щодо критеріїв розподілу судових витрат, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         07.11.2019 у справі №905/1795/18, від         08.04.2020 у справі №922/2685/19 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, оскільки зазначені скаржником правові висновки стосуються застосування передбачених частиною 4 статті 126 і частиною 5 статті 129 ГПК України загальних норм, які регулюють умови та порядок розподілу судових витрат (щодо необхідності дотримання критеріїв реальності, розумності, пропорційності та співмірності адвокатських витрат), тоді як спірні процесуальні правовідносини регулюються спеціальною нормою ГПК України (частиною 9 статті 129), яка передбачає право суду покласти на сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору в разі доведеності фактів зловживання стороною чи її представником процесуальними правами.
44. Разом з тим Верховний Суд не бере до уваги доводи скаржника про ухвалення апеляційним судом додаткової постанови з порушенням 10-денного процесуального строку, передбаченого частиною 3 статті 244 ГПК України, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 311 цього Кодексу порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Натомість зазначене скаржником недотримання апеляційним судом процесуального строку жодним чином не призвело до ухвалення незаконної додаткової постанови, а навпаки надало можливість скаржнику через систему "Електронний суд" 30.06.2023, тобто до судового засідання подати заперечення щодо клопотання ОСББ         "ХШ Мега         19" про стягнення 55         000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема щодо їх неспівмірності, тому вказане процесуальне порушення не може бути достатньою підставою для скасування додаткової постанови від 03.07.2023. 
45. Отже, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом         1 частини         2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, однак наразі виключається можливість закриття касаційного провадження в частині зазначеної скаржником підстави з огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду відповідно до висновків щодо застосування норм статті         9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та статей 73, 74, 86 ГПК України (в         контексті необхідності підтвердження факту здійснення господарської операції не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності), викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у         справі № 910/4994/18, від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №         916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19, на неврахуванні яких (висновків) помилково наголошує скаржник.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті         287 ГПК України
46. В розумінні пункту 4 частини 2 статті         287 та пунктів 2, 8 частини 1 статті 310 ГПК України підставами касаційного оскарження є: 1) якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 2) суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
47. Однак колегія суддів відхиляє бездоказові доводи скаржника про те, що апеляційний суд ухвалами від 04.04.2023 та від 24.05.2023 безпідставно відмовив у задоволенні заяви ПП         "Будинки столиці" про відвід судді Суліма В. В. та залишив без розгляду три заяви про відвід колегії суддів у цій справі відповідно, які (заяви) аргументувалися нібито перебуванням судді Північного апеляційного господарського суду Суліма В. В. в особистих близьких, дружніх та родинних відносинах з членом правління                  ОСББ         "Харківське Шосе 19" ОСОБА_7, що викликає сумніви позивача в неупередженості та об`єктивності вказаного судді, який разом з ОСОБА_7 може чинити вплив на суддів Північного апеляційного господарського суду Євсікова О. О. (головуючого), Корсака В. А. та Алданову С. О., оскільки, по-перше, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 було задоволено заяву про самовідвід судді Суліма В. В. від розгляду апеляційних скарг ОСББ "ХШ Мега 19" та ПП "Будинки столиці" на рішення         Господарського суду міста Києва                  від         19.07.2022 у справі         № 910/12780/21. 
По-друге, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 мотивована тим, що надумані відводи, які заявлено позивачем з грубим порушенням строків, передбачених частиною 3 статті 38 ГПК України, є завідомо безпідставними та свідчать про зловживання директора ПП         "Будинки столиці" ОСОБА_2 процесуальними правами учасника справи, на спростування чого скаржником не надано жодних доказів.
48. Водночас Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про безпідставну відмову суду апеляційної інстанції в залученні до участі в цій справі ТОВ "ЗГС "Аеро-зет" як третьої особи, чим нібито було порушено її права та обов`язки, оскільки відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ         "ЗГС         "Аеро-зет" про залучення як третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, поданої через систему "Електронний суд" 05.06.2023, тобто безпосередньо перед судовим засіданням, апеляційний суд в оскаржуваній постанові цілком правомірно виходив з того, що вказане товариство не навело в поданій заяві обґрунтування, яке свідчило би про те, що рішення в цій справі може вплинути на його права або обов`язки щодо однієї із сторін, а, стверджуючи про здійснення ним резервного фінансування діяльності ПП         "Будинки столиці" за договором взаємовідносин сторін від 11.07.2018, заявник не надав доказів на підтвердження цих обставин.
49. Крім того, на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті         287 ГПК України, скаржник посилається на неповне дослідження судами зібраних у справі доказів, зокрема, акта №         1/1, акта службового розслідування від 19.01.2022, а також протоколу засідання Правління ОСББ         "ХШ Мега         19" від 30.07.2018 № 2/07/18 про розірвання договору від 21.05.2018, який, на думку скаржника, свідчить про наявність договірних відносин між сторонами станом на 30.07.2018, позаяк неможливо розірвати неукладений договір.
50. Дійсно, в розумінні пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження є передбачене пунктом 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу процесуальне порушення, яке полягає в недослідженні судом зібраних у справі доказів.
51. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених         пунктами 1,         2,         3         частини 2 статті 287 цього Кодексу.
52. Таким чином, за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення в сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених         пунктами         1- 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.
53. Натомість зміст касаційної скарги переконливо свідчить про те, що доводи позивача зводяться передусім до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів, але, як зазначено вище, скаржник при цьому належним чином не обґрунтував у своїй касаційній скарзі наявність хоча б однієї з підстав касаційного оскарження, передбачених         пунктами         1- 3         частини         2 статті 287 ГПК України.
54. За таких обставин колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника про неповне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, зокрема, акта №         1/1, протоколу засідання Правління ОСББ         "ХШ Мега         19" від 30.07.2018 № 2/07/18 про розірвання договору від 21.05.2018, акта службового розслідування від 19.01.2022, за         умови відсутності підтвердження будь-якої з інших підстав касаційного оскарження, передбачених         пунктами         1, 2, 3         частини         2 статті 287 ГПК України.
55. Таким чином, інша зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, також не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішення, постанови та додаткової постанови.
56. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, зважаючи на недоведеність позивачем належними, допустимими та вірогідними доказами реального надання відповідачу послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в липні 2018 року, дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
57. З наведених раніше мотивів колегія суддів погоджується з обґрунтованими доводами відповідача, викладеними у відзиві на касаційні скарги.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг 
58. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
59. Оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження в зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду якраз з врахуванням правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від         05.07.2019 у справі №         910/4994/18, від         03.06.2022 у справі №         922/2115/19 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №         916/922/19, від         10.12.2020 у справі №         910/14900/19, від 26.05.2022 у справі №         910/14900/19, на неврахуванні яких (висновків) помилково наголошує скаржник, то наразі виключається як закриття касаційного провадження в цій справі, так і скасування оскаржуваних судових рішень із зазначеної підстави.
60. В свою чергу, інша зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, також не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а не закривати касаційне провадження у відповідній частині, оскільки процесуальний закон не передбачає можливості закриття касаційного провадження за умов відсутності підтвердження зазначеної підстави.
61. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення, постанову та додаткову постанову ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
62. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
63. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею         300 ГПК України, колегія суддів вважає, що викладені в касаційних скаргах доводи не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову та про часткове задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, в зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційних скарг і скасування оскаржуваних судових рішень.
Розподіл судових витрат
64. Судовий збір за подання касаційних скарг у порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Приватного підприємства "Будинки столиці" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від         03.07.2023 у справі №         910/12780/21 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                   Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова 

                                                                                                                     Н. О. Багай