ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/13006/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Юрчука М.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року (суддя Жукова Є.О., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 06.12.2022 року) у адміністративній справі №160/13006/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд –

в с т а н о в и в:
          У серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі по тексту – відповідач), в якому просив встановити відсутність компетенції (повноважень) командира 232 батальйону НОМЕР_2 бригади СТрО ( в/ч НОМЕР_1 ) у майора ОСОБА_2 на друкування 22.05.2022 року «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року», його підпис з проставленням відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 та оприлюднення перед  особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 виготовлення 22.05.2022 року офіційного документу «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 » та його оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати незаконним і скасувати індивідуальний акт «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року»; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 - створення документів службового розслідування про відмову виконання солдатом ОСОБА_4  «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» з висновком про факт порушення вимог військової дисципліни; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від виконання «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» за підписом « ОСОБА_3 » як законного розпорядження (наказу) уповноваженої особи командира в/ч НОМЕР_1 ; стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь 30 тис. грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок створення і оприлюднення 22.05.2022 року «Розпорядження №147 від 22.05.2022року», звернення до правоохоронного органу із заявою про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від його виконання як законного розпорядження уповноваженої особи - командира в/ч НОМЕР_1 .
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
          З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме незастосування норм статей 3, 19 Конституції України та статей 6, 13 Конвенції у взаємозв`язку зі Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. На думку апелянта, суд невірно прийшов до висновку про наявність повноважень командира військової частини НОМЕР_1 у ОСОБА_2 на винесення оскаржуваного розпорядження та проведення службового розслідування стосовно нього за невиконання розпорядження від 22.05.2022 року №147. На думку апелянта, суд не застосував Інструкцію з організації діловодства в Збройних Силах України, затверджену наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 року; вважав, що копія наказу від 17.04.2022 року №27, яка надана суду, не була завірена належним чином; сам наказ створений з порушенням Інструкції. Апелянт вважав, що ОСОБА_2 був призначений з порушенням статей 61, 62 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України без призначення комісії, проведення перевірки, складення відповідного акту про прийняття і здавання посади. Апелянт вважав, що порушено Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 щодо тимчасового заміщення посади, тимчасового виконання службових обов`язків, займання штатної посади. Апелянт вважав, що судом необґрунтовано відмовлено у стягненні моральної шкоди. На думку апелянта, суд не вибрав ефективний засіб захисту порушених його прав. Апелянт вважав, що судом неповно досліджено докази у справі, не дослідив докази, які надавалися ним.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації осіб рядового та сержантського складу на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 року №64/202 і з 01.03.2022 року зарахований на посаду старшого розвідника-кулеметника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 17.04.2022 року №27, відповідно до п.4-1 ч.1 ст.252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 з 01.04.2022 був призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 . 29.05.2022 року наказом №189/1 командира військової частини НОМЕР_1 було розпочато службове розслідування за фактом невиконання Бойового розпорядження командира 108 Обр ТрО № 596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони. 29.05.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ №191/1 «Про результати службового розслідування», яким за порушення статей 402,  403,404, 425, Кримінального Кодексу України, ст.11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України – розвіднику-кулеметнику розвідувального взводу військової частини НОМЕР_4 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Відповідно до тексту розпорядження від 22.05.2022 року №147, який підписаний командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 , визначено, що згідно бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року, та у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 на нові рубежі оборони, військовослужбовців розвідувального взводу, зокрема солдата ОСОБА_1 перемістити до місця розташування РОПу 4-ї роти та підпорядкувати командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_6 . Суд зазначав, що є заява про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами військової частини до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від виконання розпорядження №147 від 22.05.2022 року. Вирішуючи спір по суті, суд керувався статтями 19, 65 Конституції України, законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/200, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, яким введено воєнний стан в Україні та іншими нормативно-правовими актами. Оцінюючи докази у справі, суд прийшов до висновку про те, що доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності у майора ОСОБА_2 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , як підстава для не виконання розпорядження №147 від 22.05.2022 року є безпідставними, оскільки наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17.04.2022 року №27 ОСОБА_7 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , а тому в період виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 мав повноваження командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, суд вважав правомірним розпорядження та створення документів службового розслідування щодо відмови виконання солдатом ОСОБА_1 розпорядження №147 від 22.05.2022 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) командира 232 батальйону НОМЕР_2 бригади СТрО ( в/ч НОМЕР_1 ) у майора ОСОБА_2 на друкування 22.05.2022 року «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року», його підпис з проставленням відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 та оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 виготовлення 22.05.2022 року офіційного документу «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та його оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати незаконним і скасувати індивідуальний акт «Розпорядження№147 від 22.05.2022 року»; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 - створення документів службового розслідування про відмову виконання солдатом ОСОБА_1 «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» з висновком  про факт порушення вимог військової дисципліни; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від виконання «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» за підписом « ОСОБА_3 » як законного розпорядження (наказу) уповноваженої особи командира в/ч НОМЕР_1 , щодо стягнення моральної шкоди, суд вважав необґрунтованими.
Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №2 солдата ОСОБА_1 зараховано у списки частини та призначено розвідником – кулеметником 1 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 відповідно до п.4-1 ч. ст.252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Підстава: наказ начальника НОМЕР_6 військового представництва МО України від 04.03.2022 року №20, наказ командира військової частини НОМЕР_3 по стройовій від 01.04.2022 року №8.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.06.2022 року №30 ОСОБА_2 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.05.2022 року №666 на посаду командира військової частини НОМЕР_1 , визначено таким, що з 04.06.2022 року прийняв справи, посаду та приступив до виконання службових обов`язків. 
Встановлено, що згідно наказу від 29.05.2022 року №189/1 було призначено службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_7 Обр ТрО від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_8 .
Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 року №7 на ОСОБА_8 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира взводу розвідки військової частини НОМЕР_1 , який був безпосереднім начальником ОСОБА_1 .
Службовим розслідуванням, проведеним 30.05.2022 року, яке оформлено актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 ,  було встановлено, що близько 15 години 22.05.2022 року всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які в той час знаходились у розташуванні штабу військової частини НОМЕР_1 , було вишикувано біля будівлі штабу, де всім у присутності командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_10 було доведено бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації батальйону на нові рубежі оборони. Після цього, військовослужбовцями групи персоналу молодшим лейтенантом ОСОБА_11 і солдатом ОСОБА_12 було зроблено список присутніх з підписами про ознайомлення з наказом. Старший сержант ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_13 і солдат ОСОБА_14 на шикуванні були відсутні та залишилися у розташуванні. Старшим лейтенантом ОСОБА_15 у присутності командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_10 , ТВО командира розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_15 , офіцера-психолога в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_16 , офіцера групи логістики ОСОБА_17 , командира автомобільного відділення молодшого сержанта ОСОБА_18 вголос було зачитано наказ №46/180522 від 18.05.2022 року перед військовослужбовцями розвідувального взводу - старшим сержантом ОСОБА_8 , солдатом ОСОБА_19 , солдатом ОСОБА_13 і солдатом ОСОБА_14 .
Згідно рапорту начальника групи розвідки старшого лейтенанта ОСОБА_20 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2022 року, ОСОБА_21 доповів, що розпорядження від 22.05.2022 року №147 було доведено військовослужбовцям: старшому сержанту ОСОБА_8 ; солдату ОСОБА_1 , солдату ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 в присутності тво. начальника групи розвідки старшого лейтенанта ОСОБА_15 , штаб-сержанта 3-ї категорії солдата ОСОБА_22 , офіцера-психолога молодшого лейтенанта ОСОБА_16 . Свою відмову пояснили, що не збираються і надалі виконувати накази і розпорядження будь кого.
Як вбачається з рапорту командира НОМЕР_5 окремого батальйону ТрО ОСОБА_7 від 22.05.2022 року командиру НОМЕР_8 , бойове розпорядження  №46/180522 від 18.05.2022 року було доведено всім підрозділам НОМЕР_5 батальйону ТрО, зокрема солдату ОСОБА_1 , в присутності свідків, який відмовився його виконувати та просив вжити відповідних заходів.
Як вбачається з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 22.05.2022 року №147, згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №46/1805 від 8.05.022 року, та у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 на нові рубежі оборони, військовослужбовців розвідувального взводу, а саме: старшого сержанта ОСОБА_8 ; солдата ОСОБА_1 , солдата ОСОБА_13 , солдата ОСОБА_14 перемістити до місця розташування РОПу 4-ї роти та підпорядкувати командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_6 . 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2022 року №191/1 «Про результати службового розслідування» (в редакції наказу від 30.05.2022 року №192/1) за порушення статей 402, 403, 404, 425, Кримінального Кодексу України, ст.11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України – розвіднику-кулеметнику розвідувального взводу військової частини НОМЕР_4 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, розвідника – кулеметника розвідувального взводу  військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 позбавлено 100% премії та не включено до наказу про виплату додаткової винагороди за травень 2022 року.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 підставою для звернення з позовом було те, що ОСОБА_23 не мав повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , а тому не міг приймати розпорядження від 22.05.2022 року №147 про переміщення до місця розташування РОПу 4-ї роти, зокрема ОСОБА_1 , звертатися до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про відкриту відмову (непокору).
Відповідно до статей 73, 74, 75, 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Аналізуючи докази у справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності у майора ОСОБА_2 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , як підставу для не виконання розпорядження №147 від 22.05.2022 року є безпідставними, оскільки наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17.04.2022 року №27 ОСОБА_2 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , а тому в період виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 мав повноваження командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим є правомірним розпорядження та створення документів службового розслідування щодо відмови виконання солдатом ОСОБА_1 розпорядження №147 від 22.05.2022 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) командира 232 батальйону НОМЕР_2 бригади СТрО ( в/ч НОМЕР_1 ) у майора ОСОБА_2 на друкування 22.05.2022 року «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року», його підпис з проставленням відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 та оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 виготовлення 22.05.2022 року офіційного документу «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та його оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнання незаконним і скасування індивідуального акту «Розпорядження№147 від 22.05.2022 року»; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 - створення документів службового розслідування про відмову виконання солдатом ОСОБА_1 «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» з висновком про факт порушення вимог військової дисципліни; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від виконання «Розпорядження №147 від 22.05.2022 року» за підписом « ОСОБА_3 » як законного розпорядження (наказу) уповноваженої особи командира в/ч НОМЕР_1 , щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті, враховує, що у період спірних правовідносин, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022     в Україні введено воєнний стан.  На виконання мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №2, було зараховано в списки військової частини та призначено розвідником-кулеметником розвідувального взводу НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частиною 6 статті 2 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» визначені види військової служби, до яких відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. 
Згідно з п.5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого     Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Відповідно до статей 11, 26, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» для  необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності військовослужбовці зобов`язані, зокрема, свято і непорушно додержуватися  Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни. Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного  Законом України  «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Відповідно до ст.84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пунктів 2, 16, 17 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. Командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пп.9.7 п.9, окремого доручення Міністра оборони України, прийнятого з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, доведеного телеграмою від 25.03.2022 року №248/1298 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включати військовослужбовців, які, зокрема відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) – за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника)
Відповідно до ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Відповідно Розділом XIX Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за скоєння злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), зокрема: ст.402 (непокора); ст.403 (невиконання наказу); ст.404 (опір начальникові або примушування його до порушення службових обов`язків); ст.425 (недбале ставлення до військової служби).
Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про те, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 після встановлення службовим розслідуванням дій військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , які передбачають порушення статей 402, 403, 404, 425 КК України, мав повноваження відповідно до законодавства звернутися до правоохоронних органів із заявою про скоєння кримінального злочину.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – залишити без задоволення 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у адміністративній справі №160/13006/22 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова