Справа № 303/6513/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2023                 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Олексика Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області  від 07 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області  від 07 листопада 2022 рокувизнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.        
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496,20 грн.
       Відповідно до постанови, -  ОСОБА_1 14 вересня 2022 року о 23 годині 00 хвилин на а/д М-06 774 км., керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063-ЗНГ», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 ПДР України.       
       Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Олексик І.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду. Заяви про відкладення розгляду справи не надходили.
Апеляційний суд бере до уваги те, що про судовий розгляд вже відкладався. При цьому звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Олексик І.І., відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. 
У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянта чи його представника, апеляційний суд не вбачає.
       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
       Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
       Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293795 від 15.09.2022, - ОСОБА_1 14 вересня 2022 року о 23 годині 00 хвилин на а/д М-06 774 км., керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063-ЗНГ», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 ПДР України. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.
       Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 293795 від 15.09.2022 року, де у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 власноручно вказав, що: «поспішає відвезти свою дівчину додому», розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу від 15.09.2022 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5893925 та складену 15.09.2022 року відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч. 1 с. 122 КУпАП та відеозаписом, який міститься на DVD-диску від 14.09.2022 року, і є доведеною.
       Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на всі пропозиції працівника поліції щодо проходження освідчення на стан сп`яніння категорично відмовлявся.
       Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано.        Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
       Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.                
При розгляді справи щодо  ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
           Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу Олексика Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області  від 07 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага