ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1672/23 Справа № 175/2725/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко  О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , захисника — Добриня Я.О.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава Олексійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -
В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

       У постанові суду зазначено, що 30 травня 2023 року о 15 годині 15 хвилин, в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, м. Підгородне, по вул. Партизанська, буд. №13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису Motorola VB 40 O № 471426, повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

        В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване та не відображає дійсні обставини справи.
       В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 30 травня 2023 року автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 та не був присутній на місці подій, оскільки даний автомобіль не є власністю ОСОБА_1 , а перебуває у спільному користуванні декількох осіб. Відповідно до протоколу особу правопорушника було встановлено за допомогою паспорту, який був наданий поліцейським особою, яка перебувала на водійському місці через ледь відкрите тоноване вікно. Проте, хто саме керував автомобілем та хто міг скористатися паспортом наразі невідомо. 
       Водночас, матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом Мазда 3 саме ОСОБА_1 , а також доказів вчинення ним будь-якого порушення правил дорожнього руху, що б свідчило про причини зупинки автомобіля, оскільки відеозапис, який долучений до матеріалів справи, розпочинається з того, як співробітники поліції спілкуються з особою через ледь відкрите вікно автомобіля, яку взагалі неможливо розпізнати, а тому неможливо достовірно стверджувати, що на відео фігурує саме ОСОБА_1 . Крім того, особа, яка перебуває на водійському місці в автомобілі Мазда 3 та спілкується із співробітниками поліції не відмовлялася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише вимагала від поліцейських надати пояснення про причину зупинки та вказувала, що тільки після цього пройде будь-який огляд на стан сп`яніння. Натомість, співробітники поліції розцінили вказану вимогу як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
       Разом з цим, захисник зауважує, що відносно ОСОБА_1 також було складено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП, яка наразі оскаржується.

       В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та захисник Добринь Я.О. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.
       Додатково суду   ОСОБА_1 пояснив, що на той час його автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 перебував на СТО у м. Дніпро. Оскільки він позбавлений права керування транспортними засобами, він подзвонив своєму знайомому на ім`я ОСОБА_2 і попрохав знайти когось із знайомих, хто мав би водійське посвідчення, і забрати з СТО його автомобіль. При цьому зазначив, що його паспорт разом з іншими документами завжди знаходилися в салоні автомобіля у підлокітнику. Коли йому прийшла постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП він став з`ясовувати ці обставини і дізнався, що його знайомий ОСОБА_2 , якому він раніше дзвонив, разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_3 , того дня забрали з СТО його автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 та по дорозі були зупинені патрульним поліцейськими, та під час розмови з ними ОСОБА_3 , який перебував за кермом автомобіля, скористався його паспортом та надав документ поліцейським, які і склали адмінпротокол щодо нього. Тому стверджує, що 30 травня 2023 року, за встановлених судом обставин, він міг знаходитися за кермом свого автомобіля та спілкуватися з поліцейськими, а отже вчинити дане адміністративне правопорушення. 

       Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

       Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №263707 від 30.05.2023 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №263707 від 30.05.2023; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлено стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість; рапорт; картку обліку адміністративного правопорушення від 28.11.2022; диск з відеозаписом події з технічного засобу Motorola №471426.
       Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.
       Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2023 року серії ААД №263707 (а.с.1) вбачається, що 30.05.2023 року о 15:15 год. в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, м. Підгороднє, по вул. Партизанській, буд.13, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом  Mazda 3, д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису Motorola VB №471426. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 2 ст. 130 КУпАП. У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано “від підпису відмовився”. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним не отримана, у зв`язку із відмовою.
Згідно направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення до Комунального підприємства “ДБКЛПД” ДОР для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. л-нта поліції Назаренка А. (а.с.4) вбачається, що 30.05.2023 року о 15:40 годині під час несення служби в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, м. Підгороднє по вул. Партизанська, 13, було зупинено транспортний засіб Мазда 3 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , котрий мав ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що було зафіксовано із використанням телефону Motorola НОМЕР_2 . Також було виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування за рішенням суду. Відносно даного водія було складено протокол про адмін.правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 473340, 471426.
Згідно картки обліку адміністративного правопорушення від 02.06.2023 року (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 05.01.2023 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудної бодікамери працівника патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному компакт-диску, долученогодо матеріалів справи (а.с. 6).

Так, з відеофайлу “export-zuunq” тривалістю 00:00:00 — 00:21:40, який містить фрагментарну перерву у часі фіксації подій, вбачається, що на перехресті проїзної частини дороги стоїть автомобіль Мазда 3, білого кольору, попереду якого розташований службовий автомобіль патрульної поліції. Один із поліцейських, який перебував ближче до автомобілю Мазда 3, через закрите вікно зі сторони водійського сидіння, вимагав водія зупинитися та стати на узбіччя дороги, однак водій, в свою чергу, майже хвилину вимагав назвати підставу зупинки, а потім все-таки з`їхав з перехрестя на узбіччя дороги. Після чого, один з поліцейських підійшов до машини та вказав водію, що він його зовсім не бачить, на що водій ледь відкрив затоноване вікно та почав розмову з поліцейським. В ході розмови поліцейський повідомив водієві причину зупинки транспортного засобу, а саме невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу, поданої за допомогою світлових сигналів та попрохав надати документи (паспорт та посвідчення водія), на що водій через щілину у вікні надав лише паспорт та вказав, що посвідчення водія пред`явить лише після того, як поліцейськими йому буде пояснено причину зупинки та надано докази на підтвердження даного факту, а через декілька хвилин почав вимагати від поліцейських представитися ще раз, оскільки він з першого разу не почув, а також надати службове посвідчення.
Під час подальшої розмови, через щілину тонованого вікна, водій почав знімати поліцейських на камеру власного мобільного телефону, вказавши, що це йому потрібно для суду та в цей момент чітко зафіксовано, що в салоні автомобілю на передньому пасажирському сидінні знаходиться ще одна особа, яка весь час користувалася мобільним телефоном.
Далі, один з працівників поліції запитав у водія чи вживав він щось, оскільки його поведінка не відповідає обстановці, що в свою чергу є однією з ознак наркотичного сп`яніння, на що водій відповів, що ні. Після чого, впродовж подальшої розмови поліцейські ще чотири рази висунули водієві вимогу надати посвідчення водія, на що він відповів, що виконає їх прохання лише після того, як вони нададуть йому в руки службове посвідчення та пояснять причину зупинки, а потім почав говорити, що він не чує поліцейських. Надалі, поліцейськими ще п`ять разів було запропоновано водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснено процедуру проходження огляду, на що водій вказав, що погоджується пройти огляд, але лише після того, як йому буде надано відповідь на якій підставі його було зупинено. Така поведінка водія була розцінена поліцейськими як ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого повідомлено водія, що відносно нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. 
       Подальшою відеозйомкою зафіксовано, як поліцейський після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП підійшов до автомобілю Мазда 3 та притулив вказаний протокол до тонованого скла для ознайомлення водія із його змістом, при цьому повідомив останнього, що його за рішенням суду було позбавлено права керування транспортним засобом, що водій почав заперечувати та говорив, що взагалі не розуміє про йде мова, при цьому знову вимагав пояснити йому причину зупинки. У зв`язку з такою поведінкою водія, поліцейським було прочитано останньому зміст протоколу, який водій підписувати відмовився, а також повідомлено, що його відсторонено від керування транспортним засобом, а тому керування даним автомобілем йому заборонено.

Отже, зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають істотні суперечності, оскільки із доданого до протоколу відеозапису взагалі неможливо встановити, хто саме перебував за кермом транспортного засобу Мазда 3 д.н.з. НОМЕР_1 та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як спілкування між водієм та поліцейськими відбувалося через маленьку щілину тонованого вікна та за весь час спілкування водій із салону автомобіля не виходив та посвідчення водія не надав, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 30.05.2023 року серії ААД №263707 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.
У свою чергу встановлені під час апеляційного розгляду обставини не спростовують версію подій, висунуту стороною захисту та ті обставини, про які зазначив ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції. 
       Водночас, апеляційний суд наголошує, що працівники патрульної поліції достовірно знаючи, що в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебуває ще одна особа, не вжили жодних заходів задля встановлення особи водія, який керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 .
       Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
       Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
       Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.
Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.
Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 маючи ознаки наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Добриня Я.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

               На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава  Олексійовича – задовольнити.
Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                 В.В. РУДЕНКО