УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня  2023 року
м. Київ
справа № 473/2677/21
провадження № 51-4766 ск  23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу, подану від імені засудженого ОСОБА_4 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, 
встановив:
Як вбачається із наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2021 року ОСОБА_4 повернуто його заяву від 15 липня 2021 року про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року за нововиявленими обставинами у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від                            23 липня 2021 року.
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 оскаржив її у апеляційному порядку.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
На електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, в якій зазначено, що вона подана  ОСОБА_4 .
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно ч. 4ст. 427 КПК України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає.
При цьому слід звернути увагу, що, відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що з касаційною скаргою звернулася саме конкретна особа як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК України права на касаційне оскарження.
Так, касаційна скарга, що подана від імені засудженого ОСОБА_4 , надійшла на електрону адресу Верховного Суду. Проте, зазначений електронний документ не містить цифрового підпису особи яка її подала, у зв`язку з чим неможливо встановити, що вказана касаційна скарга подана саме засудженим  ОСОБА_4 .
Крім того, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог у касаційній скарзі, поданій від імені засудженого ОСОБА_4 ,викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та  ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, поданої від імені засудженого ОСОБА_4 ,не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, у ній не вказується, в чому саме її незаконність, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення, які доводи апеляційної скарги  ОСОБА_4 цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування чи зміни касаційним судом рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 436 КПК України,  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Натомість, у поданій касаційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року та приведення вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року у відповідність до вимог ст. 6 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод або направити праву в суд, що не відповідає змісту ст. 436 КПК Українищодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не долучено копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу, подану від імені засудженого ОСОБА_4 ,залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                                       ОСОБА_3