Справа № 740/2165/23 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/505/23 	  	
Категорія - вчинив домашнє насильство.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю  захисника адвоката Вертелецької Л. А., представника потерпілих  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  адвоката Глазун Т. О. (в режимі відеоконференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференцій, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2023 року,

                                  В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий черговим по режиму в Київському автотранспортному університеті, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Як установив суд, 04.04.2023 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_3 вчинив сварку з дружиною ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру, у цей же день близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_3 у телефонній розмові висловлював погрози спричинити тілесні ушкодження та ображав нецензурною лайкою свою дочку ОСОБА_2 , чим міг завдати останній шкоду психічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, зауважує на недоліках протоколів, складених щодо потерпілих, а саме: 
- у протокол серії ВАВ № 342077 після зазначення посади, відсутнє ПІБ 
особи, яка його склала; зазначено, що особа правопорушника встановлена, але не відомо за яким документом; не вказано місце вчинення правопорушення; відсутні дані про потерпілу – ПІБ та місце проживання;
- у протоколі серії ВАВ № 342307 в графі «до протоколу додається» не
вказані ті документи, які до нього додані – протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення.
Місцевим судом безпідставно відмовлено у повторному виклику для пояснень у справі ОСОБА_2 та поліцейських, які складали протоколи.
З  пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається саме лише факт між подружжям конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ним психологічного насильства у розумінні ст. 173 – 2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Під час апеляційного розгляду  захисник  адвокат Вертелецька Л. А. підтримала доводи апеляційної скарги, вказуючи, що між подружжям, яке проживає окремо склалася конфліктна ситуація, в якій є винуваті обидві сторони, що не може розцінюватися як домашнє насильство. Представник потерпілих адвокат  Глазун Т. О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , вказуючи, щоб уникнути конфліктів потерпілі винаймають квартиру і намагаються уникати зустрічей та спілкування з ОСОБА_3 , який їм телефонує та продовжує приходити за місцем проживання.

Заслухавши захисника, представника потерпілих, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 173-2КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності з 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Так, матеріалами справи підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно своє дружини та доньки.
Як убачається з матеріалів справи, допитана у місцевому суду потерпіла ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені у протоколах, пояснила, що вони з ОСОБА_3 одружені, але не проживають з жовтня 2022 року, відколи він побив дочку ОСОБА_4 . 04 квітня 2023 року він стукав у двері, ображав її, у тому числі нецензурною лайкою, що чули сусіди, вона змушена була викликати поліцію, бо таку поведінку її чоловік допускає  не вперше. Крім того, є вирок суду, яким його засуджено за її побиття, що мало місце у жовтні 2022 року. Після цього в неї з`явилися панічні атаки, їй завдано психологічної шкоди. Зазначила, що він прийшов до них додому без жодних домовленостей, вони його не чекали. Дочка зібралася їхати до нього пересаджувати квіти, але повернувшись, розповіла, що батько по-телефону погрожував їй та ображав нецензурною лайкою,  така поведінка також носить систематичний характер.
Потерпіла ОСОБА_1   разом з дочкою виїхали з будинку, де проживали однією сім`ю та винаймають квартиру, проте  ОСОБА_3 їх не залишає у спокої, приходить до їхнього житла, телефонує.
Дані обставини вказують на те, що ОСОБА_3 , незважаючи на заперечення дружини та дочки, продовжує нав`язувати їм свою присутність, ображає їх нецензурними словами, вимагає від них виконання фізичних робіт,  які йому необхідні, тим самим вчиняє домашнє насильство, завдаючи шкоди  психічному здоров`ю потерпілих.
Наведені ОСОБА_3 доводи в апеляційній скарзі не спростовують цих обставин, свідчать про бажання останнім уникнути відповідальності з урахуванням того, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2023 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, вчинених щодо  дружини         ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_2 .
Те, що сусіди, які були очевидцями конфлікту, не були допитані судом, не спростовує правильності висновків суду. ОСОБА_3 не заперечує, що приходив за новим місцем проживання  дружини та дочки, які йому не відкрили двері, через що він як визнає сам розмовляв дуже гучно, проте не лаявся. На вимогу піти від їхнього житла і що вони не бажають спілкування,  не реагував.
Судом першої інстанції всебічно,  повно та об`єктивно були з`ясовані усі обставини справи і прийняте законне рішення про накладення стягнення. 

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2023 року щодо ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець