ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7174/23 Справа № 201/3823/23 	  	Головуючий у першій інстанції:  Покопцева Д.О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_1  про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення,– 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення – відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.
Встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить усунути позивачці перешкоди у користуванні квартирами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; вселити ОСОБА_4 у квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні квартирами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_1 у строк 3 дні з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати ОСОБА_3 ключі та вільний доступ до квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .
Позовна заява мотивована тим, що сторонам належить квартира АДРЕСА_3 , по 1/2 частині кожному, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №326742578 від 23.03.2023.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року відкрито провадження по справі (а.с.40)
16 червня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення заборони реалізації майна - частини квартири, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_4 . Загальна площа (кв.м.) 123,2, житлова площа (кв.м.) 74,3,  реєстраційний номер майна - 1479373212101, що належить  ОСОБА_3 , -  будь-яким шляхом та будь-яким особам, в тому числі в межах виконавчого провадження №71325048, до набрання законної сили рішення по даній справі.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. перебуває виконавче провадження №71325048, з примусового виконання виконавчого листа №199/9112/20 від 28.02.2023, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частини автомобіля марки «BMW», модель «Х6», номер шасі (кузова, рами) – НОМЕР_1 , рік випуску – 2018, що є спільною сумісною власністю подружжя в розмірі 948 610грн. В межах вказаного виконавчого провадження, 01.06.2023 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої, було описано та накладено арешт на майно: частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Загальна площа (кв.м.): 123,2, житлова площа (кв.м.): 74,3, опис: в житловому будинку літ. А-10 квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , яка складається з: 1,2-коридори, 3,6,7-житлова, 4-туалет, 5-санвузол, 8-кухня, 9-кладова, 10,11-лоджия. Реєстраційний номер майна: 1479373212101, що належить боржнику. Наразі розпочата процедура реалізації арештованого майна. Реалізація частини вказаної квартири в межах примусового виконання виконавчого провадження третім особам до закінчення розгляду справи, унеможливить виконання рішення та призведе до порушення прав ОСОБА_1 , оскільки рішення суду по даній справі стосується безпосереднього його користування іншої частини майна та фактично унеможливить виконання рішення суду, оскільки буде відсутнє саме майно. Тобто не застосування заходів забезпечення позову на даному етапі призведе до низки обставин, які потягнуть за собою порушення прав ОСОБА_1 (а.с. 126-127).
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача ( заявника).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За положеннями п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема,  забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Частиною 3 статті 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Вказане свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
У постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.
Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №316/844/21 (провадження №61-14849св21).
Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій та виконавчого провадження належить до виключної компетенції виконавця, який зупиняє їх у випадках, передбачених ст. 34, 38 вказаного Закону.
Виходячи з викладеного, встановивши, що ОСОБА_3 заявлено вимогу про усунення їй, як власнику частини квартири, перешкод в користуванні цією нерухомістю; приймаючи до уваги, що право власності ОСОБА_1 на іншу частину квартири не є предметом спору у даній справі; враховуючи, що обраний заявником спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання судового рішення у іншій цивільній справі №199/9112/20, - колегія дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які належним чином обгрунтовані в оскаржуваній ухвалі.
Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до місцевого суду з іншою заявою про забезпечення свого позову.
Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності з вимогами процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова