ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року	Львів	Справа № 380/6158/23 пров. № А/857/12045/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Гудима Л.Я., Пліша М.А.
при секретарі судового засідання:              Кардаш В.В.

за участю позивача:                                        ОСОБА_1 ;
представника позивача:                                Бабій І.М.,
представника відповідача:                            Рибак Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду 05 червня 2023 року (рішення ухвалене у м. Львів судом у складі головуючого судді Гулик А.Г.) у справі №380/6158/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці А.Кузніка від 10.03.2023 №110-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач безпідставно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Висновки дисциплінарної комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку обґрунтовуються безпідставним застосуванням пільг в оподаткуванні, передбачених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142 (далі - Закон №2142-ІХ), а також інших нормативно-правових актів у сфері регулювання митних правовідносин. Так, нормами Закону України №2142-ІХ передбачено тимчасове з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільнення від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту. Вказаний закон набрав чинності 05.04.2022. 
21.06.2022 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 №2325-ІХ виключено підпункти 69.24, 69.25 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у пункті 9-11 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у підпункті 1 абзаци 1 – 4. Вказані зміни почали діяти з 00:00 годин 01.07.2022, а відтак норми Закону №2142-ІХ щодо пільгового розмитнення та оподаткування легкових автомобілів з 00:00 годин 01.07.2022 не застосовуються.
За митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 позивач здійснив митне оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні, 1 шт, марка: Mercedes-Benz модель: Sprinter, номер кузова: НОМЕР_1 , потужність двигуна : -80 KW, дата першої реєстрації: -10.10.2006, календарний рік виготовлення: 2006, модельний рік виготовлення:- 2006, тип двигуна: Дизельний робочий об`єм двигуна: 2148 см3, призначений для перевезення пасажирів загальна кількість місць: 9». Вказаний товар був пропущений на митну територію України на підставі оформленої раніше попередньої митної декларації. Митне оформлення зазначеного автомобіля здійснене із звільненням від оподаткування митними платежами (код пільги « 311») на підставі норм Закону №2142-ІХ. Застосовуючи звільнення від оподаткування до вказаного легкового автомобіля позивач діяв правомірно, оскільки декларант у період дії Закону №2142-IX (30.06.2022) подав до митного оформлення попередню митну декларацію, яка після прийняття до оформлення, зареєстрована за відповідним номером та за якою здійснено митне оформлення товару, що ввозився на митну територію України, зі звільненням від оподаткування ввізним митом, що відповідає умовам вказаного Закону. Тобто позивач застосував Закон, чинний на час здійснення митного оформлення вказаного товару, що відповідає статті 3 МК України.
Датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати ПДВ відповідно до пункту 187.8 статті 187 та акцизного податку відповідно до пункту 216.4 статті 216 Податкового кодексу України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення. Згідно з інформацією в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби товар, що оформлявся електронною митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770, пропущений на митну територію України 30.06.2022. Саме 30.06.2022 розпочалося митне оформлення товару, яке завершилося 01.07.2022, у зв`язку з затримкою, зумовленою поданням декларантом додаткових документів. 
Факт завершення митного оформлення товару 01.07.2022, не позбавляє платника податків права на використання податкової пільги під час здійснення митного оформлення вказаного товару, яке розпочалось 30.06.2022, коли ще були чинні пільги, встановлені Законом України №2142-IX. 
При здійсненні митного оформлення товару за вказаною декларацією позивач керувався нормами Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція, дата набрання чинності для України: 15.09.2011), а тому не встановив підстав для відмови у митному оформленні товару.
В оскарженому наказі про застосування дисциплінарного стягнення помилково зазначено, що саме він подав електронну митну декларацію від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770. Таке твердження не відповідає дійсності, адже вказану електронну митну декларацію подав декларант, а не інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці. Робоче місце позивача знаходиться за персональним комп`ютером в окремому службовому приміщенні на 2 поверсі адмінбудівлі (а не при в`їзді в зону митного контролю). На своєму робочому місці позивач не має доступу до журналу в`їзду/виїзду транспортних засобів в ЗМК ВМО №2  митного поста «Городок» та не має доступу до відео з камер спостереження в`їзду на територію ТзОВ ЛК «Захід ресурс», на які посилається відповідач, обґрунтовуючи протиправність дій позивача. 
Дисциплінарною комісією не враховано обов`язок тлумачити сумніви щодо наявності в діях державного службовця дисциплінарного проступку на його користь, а також не враховано відсутність вини позивача в інкримінованому порушенні, зокрема в діях позивача відсутня вина, з огляду на нероз`яснення ні Львівською митницею, ні Державною митною службою України положень закону.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позов задоволено; визнати протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Львівської митниці А.Кузніка від 10.03.2023 №110-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення»; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача  судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн 60 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції, наказом Львівської митниці від 13.01.2023 №47-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качура Г. Б. на підставі доповідної записки в.о. заступника начальника Львівської митниці Євгена Сафонова від 28.12.2022 №7.4-17/21/802 за фактами, викладеними у доповідній.
Згідно наказу Львівської митниці від 21.11.2022 № 195 «Про проведення перевірки з окремих питань», із змінами внесеними наказами Львівської митниці від 13.12.2022 №210, від 23.12.2022 №214 про з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, про що складено відповідний Акт про результати перевірки з окремих питань від 27.12.2022 №7.4- 17/21/794 (далі – Акт перевірки). 
З Акту перевірки слідує, що за результатом опрацювання зауважень, викладених у доповідній записці, наявність випадків недотримання норм Закону України від 24.03.2022 за №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та пункту 2 частини першої статті 292 МК України. Так, при опрацюванні зазначених у доповідній записці оформлених ЕМД із застосуванням преференції за кодом « 311» встановлено випадки неправомірного звільнення від оподаткування транспортних засобів, фактично ввезених на митну територію України після 30.06.2022.
В ході перевірки встановлено, що головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качуром Г.Б. за митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 здійснено митне оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні, 1 шт. марка: Mercedes-Benz, модель: Sprinter, номер кузова: НОМЕР_1 , потужність двигуна : -80 KW, дата першої реєстрації: -10.10.2006, календарний рік виготовлення: 2006, модельний рік виготовлення:- 2006, тип двигуна: дизельний, робочий об`єм двигуна: 2148 см3, призначений для перевезення пасажирів загальна кількість місць: 9» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»). 
Всі митні формальності за згаданою митною декларацією здійснено головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качуром Г.Б. (ОНП Львівської митниці №486, ПМК № 486, № посвідчення інспектора 904439).
Транспортний засіб, який оформлений за МД №UA209180/2022/045770, заїхав в зону митного контролю 01.07.2022 о 08:42:23 год. за перепусткою № 0-058133, що підтверджується витягом із журналу в`їзду/виїзду в зону митного контролю ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці, отриманим від ТзОВ логістична компанія «Захід ресурс». 
Скрін відео з камер відеоспостереження ТзОВ логістична компанія «Захід ресурс», де зафіксовано момент заїзду такого транспортного засобу на територію ТзОВ логістична компанія «Захід ресурс» та в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022 о 07:37 год.
Час прибуття транспортного засобу в зону митного контролю за попередньою декларацією типу ЕЕ №UA209000/2022/995171, що оформлявся за ВМД №UA209180/2022/045770 вказаний позивачем 30.06.2022 о 18:56:39 год., хоча згідно з витягом із журналу в`їзду/виїзду в зону митного контролю ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці реальне прибуття 01.07.2022 о 08:42:23 год. 
Оскільки, транспортний засіб, який оформлений за МД №UA209180/2022/045770, заїхав в зону митного контролю 01.07.2022, митний орган вважає, що позивач повинен був відмовити у митному оформленні зазначеної митної декларації, у зв`язку з неправомірним застосуванням преференції « 311» зі сплати митних платежів. 
Таким чином, за кодом пільги « 311», передбачених Законом України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було надано преференцій - за митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 на суму 187737,20 гривень.
Зазначені обставини слугували підставою для висновків про невиконання або неналежне виконання позивачем посадових обов`язків актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого, згідно з частиною 3 статті 66 згаданого Закону, такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Наказом в.о. начальника Львівської митниці А.Кузніка від 10.03.2023 №110-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не врахував усі дійсні обставини справи при проведенні дисциплінарного провадження, результати якого стали підставою для видання оскарженого наказу
При митному оформленні товару за декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 позивач був обмежений строком, встановленим статею 255 МК України, та діяв при  відсутності будь-яких роз`яснень, керувався у своїй роботі нормами Кіотської конвенції, статей 248, 255 МК України, як і всі інші працівники ВМО №2, ВМО №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, які проводили такі оформлення, що підтверджується Актом про результати перевірки від 27.12.2022.
Також суд вказав, що 04.07.2022 в.о. начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Жук В. затвердив результати виконання завдань та досягнення результативності, ефективності  та якості їх виконання державним службовцем за ІІ квартал ОСОБА_1 , в яких зазначено про забезпечення ним стовідсоткового виконання митних процедур з дотриманням законодавства України з питань митної справи та розпорядчих документів Держмитслужби.
Тому наказу в.о. начальника Львівської митниці А.Кузніка від 10.03.2023 №110-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» є протиправним та підлягає скасуванню.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».
Відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 
1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 
2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 
3)забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 
4)здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 
5)управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 
6)управління персоналом державних органів; 
7)реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Основні обов`язки державного службовця визначені ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 
1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 
2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 
3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 
4) з повагою ставитися до державних символів України; 
5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 
6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 
7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 
8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 
9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 
10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 
11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 
12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 
13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому згаданим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу»).
Положеннями частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 згаданого Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Відповідно до приписів частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина 1 статті 77 Закону України «Про державну службу»).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийняте, у зв`язку зі вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
При цьому, Львівська митниця вказує, що позивач під час внесення інформації до ЄАІС щодо часу та дати прибуття в ЗМК транспортного засобу, який оформлений за митною декларацією 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 вніс неправдиві відомості, які не відповідають фактичним даним прибуття такого транспортного засобу в зону митного контролю, що підтверджується перепусткою, журналом в`їзду/ виїзду в ЗМК ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці та відео з камер спостереження в`їзду на територію ТзОВ логістична компанія «Захід ресурс», чим порушено вимоги пункту 3.12 та 3.13 розділу ІІІ Наказу МФУ від 09.10.2012 №1066 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень».
Відповідач вважає, що вказана обставина свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого, згідно з положеннями пункту 2 частини першої, частини третьої статті 66 Закону України «Про державну службу» може бути оголошено догану.

Законом України від 24.03.2022 №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану»  внесено до Податкового кодексу України такі зміни:
У розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту». 
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону 2142-ІХ внесено зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення», який доповнено, зокрема,  пунктом 9-11 такого змісту:
« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:
1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.
01.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 №2.325-ІХ (далі Закон №2325-ІХ), згідно з яким внесено зміни до Податкового та Митного кодексів України відповідно до яких, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність:
пункт 69.23 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення МК України»:,
пункти 69.24 та 69.25 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту І пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.
Таким чином, з 00:00 01.07.2022 вказані пільги не застосовуються.

Як слідує з матеріалів справи, позивач здійснив митне оформлення за митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770, на підставі якої на митну територію України ввезено транспортний засіб Mercedes-Benz модель: Sprinter, номер кузова: НОМЕР_1 , потужність двигуна : -80 KW, дата першої реєстрації: -10.10.2006.
При цьому митне оформлення за вказаною декларацією було призупинено, у зв`язку з наданням брокером ОСОБА_3 заяви про призупинення митного оформлення для подання додаткових документів. Митне оформлення позивач відновив 01.07.2022 із застосуванням преференцій, які діяли на момент ввезення та початку митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно статті 259 МК України попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 згаданого Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.
Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.
Положення ч. 12 та ч. 13 ст. 259 МК України виділяються 2 різновиди попередня митна декларація:
ч. 12 та ст. 259 МКУ, попередня митна декларація, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту); та
ч. 13 ст. 259 МКУ, попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.
Наказом МФУ №651 від 30.05.2012 затверджено Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, згідно п. 3.15 якого встановлені різні правила заповнення попередньої митної декларації, зокрема під час заповнення попередньої митної декларації, що містить відомості, необхідні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення (далі - попередня МД для ввезення), періодичної МД, тимчасової МД до таких декларацій вносяться наявні у Декларанта відомості, необхідні для застосування відповідного типу декларації.

Згідно матеріалів справи, подана попередня митна декларація типу ЕЕ №UA209000/2022/995171 містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 МК України, такий вид попередньої митної декларації є попереднім повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України, яке здійснюється шляхом її надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення. 
З огляду на це, згідно ч. 13 ст. 259 МК України, для випуску товарів у відповідний митний режим подається додаткова митна декларація (надалі - «ДМД»),
Крім цього, відповідно до ст. 94 МК України, така попередня декларація виконує роль документу на підставі якого товар поміщається у внутрішній транзит (з пункту пропуску до митниці призначення).
Згідно з ч. 1 ст. 263 МК України, митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставления цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.
Відповідно до ч. 4 ст. 200 МК України, у місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.
Таким чином, положення МК України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу - після доставлення таких товарів до цього органу.
У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставления) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларація як декларації заповненої у звичайному порядку.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням того, що митна декларація ЕЕ №UA209000/2022/995171 містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, подання додаткової митної декларації до цієї попередньої митної декларації здійснюється в загальному порядку, визначеному ч. 1 ст. 263 МК України. Тобто, після поставлення товарів до митного органу за місцезнаходженням декларанта. Це також підтверджується самою суттю такої попередньо митної декларації, оскільки її метою є «забезпечення доставки товарів до митного органу». 
Згідно з п.3 ч. 1 ст. 93 МК України, однією із вимог для поміщення товарів в митний режим транзиту є те, що такий товар повинен бути доставленими у Митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу, а саме для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до ст. 102 МК України, при ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим, митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки.
Згідно положень п.3.11 розділу III Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 N 1066 (далі - Порядок №1066) при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення два примірники витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.
Пунктом 3.12.вказаного Порядку № 1066 посадова особа митниці призначення: перевіряє цілісність та відповідність накладених на вантажний відсік комерційного транспортного засобу (вантажне місце), контейнер, цистерну, інше пристосування засобів забезпечення ідентифікації. 
Відповідно до ч. 3 ст. 326 МК України, для забезпечення ідентифікації товарів, що поміщуються у митний режим, можуть використовуватися маркування або серійний номер, проставленний виробником цього товару на підставі якого митним органом було здійснено випуск у попередній митний режим і який дає можливість однозначно ідентифікувати цей товар;
проставляє у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах з відмітками митниці відправлення штамп ПМК;
зазначає на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) дату та час надходження товарів, транспортних засобів комерційного призначення і завіряє цей запис особистим підписом та відбитком штампа ПМК;
один примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) та представлені товаросупровідні (товаротранспортні) документи повертає перевізнику або декларанту чи уповноваженій ним особі.
Після виконання дій, передбачених у п. 3.12 цього розділу, уповноважена посадова особа митниці призначення невідкладно вносить до ЄАІС відмітку про дату та час прибуття товарів, заявлених у ПД або ЕПД (п. 13).
Відповідно до п. 3.15 цього Порядку, наявність в ЄАІС відмітки про прибуття є підставою для зняття з контролю за переміщенням у митниці відправлення зазначених у витягу з електронної копії ПД або ЕПД. Тобто, ця відмітка є підтвердженням доставки товарів, поміщений в митний режим транзиту до визначеного митного органу.

Статтею 102 МК України визначено, що  для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, митному органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.
В свою чергу, митний орган призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що подання додаткової митної декларації до попередньої митної декларації, яка подається для поміщення товару у відповідний митний режим (наприклад, імпорту) до митного органу відбувається після доставлення до такого митного органу з огляду також на положення МК України щодо вимог до завершення митного режиму транзиту (внутрішнього транзиту), тому порушення порядку подання додаткової митної декларації є підставою для відмови в прийнятті такої митної декларації. 
Відповідно до п. 3 ч. 11 ст. 264 МК України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених ним Кодексом.
Таким чином, порушення порядку подання митної декларації, зокрема що подання додаткової митної декларації до попередньої митної декларації є підставою для відмови в прийнятті митної декларації та оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації.

Під час судового розгляду встановлено, що за результатами опрацювання інформації наявної у АСМО «Інспектор», головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качуром Г.Б. за митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 здійснено митне оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні, 1 шт.марка: Mercedes-Вепгмодель: Sprinter номер кузова: НОМЕР_2 . Потужність двигуна:80 КW дата першої реєстрації:10.10.2006 календарний рік виготовлення:2006 модельний рік виготовлення:-2006 тип двигуна: Дизельний робочий об`єм двигуна: 2148 см.куб, призначений для перевезення пасажирів загальна кількість місць: 9.» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»).
Всі митні формальності за даною митною декларацією здійснено головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качуром Г.Б. (ОНП Львівської митниці №486, ПМК № 486, № посвідчення інспектора 904439).
Транспортний засіб, який оформлений за МД №UA209180/2022/045770, заїхав в зону митного контролю 01.07.2022 о 08:42:23 год. за перепусткою № 0-058133, що підтверджується витягом із журналу в`їзду/виїзду в зону митного контролю ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці, отриманим від ТОВ логістична компанія «Захід ресурс».
Згідно записів з камер відеоспостереження ТОВ логістична компанія «Захід ресурс», момент заїзду даного транспортного засобу на територію ТОВ логістична компанія «Захід ресурс» та в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці зафіксовано 01.07.2022 о 07:37 год.
Час прибуття транспортного засобу в зону митного контролю за попередньою декларацією типу ЕЕ №UA209000/2022/995171, що оформлявся за ВМД №UA209180/2022/045770 вказаний головним державним інспектором Качур Г.Б. 30.06.2022 о 18:56:39 год., хоча згідно витягу із журналу в`їзду/виїзду в зону митного митного контролю ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці реальне прибуття 01.07.2022 о 08:42:23 год.
За кодом пільги 311 передбачених Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було надано преференцій - за митною декларацією від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 на суму 187737,20 гривень.
Відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качура Генріха Борисовича, затвердженої в.о. начальника Львівської митниці І.Ніжніковим 01.07.2021, до його основних посадових обов`язків входить, зокрема: 3.1 Безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними і фізичними особами законодавства України з питань митної справи;
Таким чином, головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качуром Г.Б. під час митного оформлення та внесення інформації до ЄАІС про прибуття транспортного засобу, оформленого за митною декларацією від 30.06.2022 UА209180/2022/045770 внесені неправдиві відомості, які не відповідають фактичним даним прибуття цього транспортного засобу в ЗМК що підтверджується перепусткою, журналом в`їзду/ виїзду в ЗМК ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці та відео з камер спостереження в`їзду на територію ТОВ логістична компанія «Захід ресурс», чим порушив вимоги пункту 3.12 та 3.13 розділу III Наказу МФУ від 09.10.2012 № 1066 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень».

З огляду на те, що митна декларація від 30.06.2022 №UA209180/2022/045770 подана з порушенням п. 1 ст. 263 МК України, головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Качур Г.Б. порушив вимоги п. 3 ч. 11 ст. 264 МК України, пункту 4.4, 4.5, 4.9 розділу IV Наказу МФУ від 30.05.2012 №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа» та п. 2 ч. 1 ст. 292 МК України, п. 3.1 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформленні № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці.
Такі дії інспектора призвели до надання преференції за кодом пільги 311 передбачених Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів на суму 187737,20 грн., що свідчить про вчинення про вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого, згідно положень п. 2 ч.1, ч.3 ст. 66 Закону України «Про державну службу» може бути оголошено догану.

Таким чином, наказ в.о. начальника Львівської митниці А. Кузніка від 10.03.2023 №110-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани є правомірним

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задоволити. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року у справі №380/6158/23  – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 22.08.2023