Справа № 367/5766/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4004/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Мерзлий Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 липня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2021 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Мерзлого Л.В., у цивільній справі № 367/5766/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Просив визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за вказаною адресою з кадастровим номером 3210900000:01:014:0249.
У листопаді 2021 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частинуземельної ділянки за вказаною адресою з кадастровим номером 3210900000:01:014:0249, а також стягнути з  ОСОБА_1 на її користь компенсацію за продаж спільного автомобіля у розмірі 105 000,00 грн.
В грудні 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення її зустрічного позову шляхом заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:014:0249, та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно. Зазначала, що існує гостра необхідність у забезпеченні позову у визначений спосіб, оскільки ОСОБА_1 може відчужити спірне майно третім особам в зв`язку з розглядом даного спору, що в подальшому може суттєво вплинути на її права та можливість їх поновлення після набрання рішенням законної сили. 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:014:0249, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0200 га, житлового будинку загальною площею 113,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2193096632109.
Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 3210900000:01:014:0249, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0200 га та житловий будинок загальною площею 113,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2193096632109.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені заяви  ОСОБА_2 про забезпечення позову. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Звертає увагу на те, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову  ОСОБА_2 не вказала в чому саме полягає загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, в заяві не зазначені обставини, які б стверджували про те, що застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до дисбалансу прав сторін по справі. 
Адвокат Додух О.О., яка діє в інтересах  ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову. 
В судовому засіданні адвокат Додух О.О., яка діє в інтересах  ОСОБА_2 ,  проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви  ОСОБА_2 про забезпечення її зустрічного позову до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про визнання майна особистою приватною власністю.Предметом спору є визнання особистою власністю нерухомого майна - будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , набутих під час шлюбу. В межах вказаного спору  ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою про поділ майна, набутого під час шлюбу, предметом якого є поділ вказаного нерухомого майна та грошових коштів, отриманих первісним позивачем від продажу рухомого майна, здійсненого без згоди дружини.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер 3210900000:01:014:0249, за вказаною адресою, зареєстрована на праві власності за  ОСОБА_1 .
Враховуючи предмет позову, а також те, що  ОСОБА_1 може відчужити спірні будинок та земельну ділянку, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення зустрічного позову  ОСОБА_2 , шляхом заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 113,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2193096632109, та земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:014:0249, розташованої за вказаною адресою, а також шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно. 
Невжиття таких заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивачки за зустрічним позовом. Так, відчуження вказаної спірної земельної ділянки, у разі задоволення судом позову, може ускладнити відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому, колегія суддів враховує, що ЦПК України визначає забезпечення позову як тимчасове обмеження, що вживається судом у зв`язку з розглядом конкретної справи з метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення прав, за захистом яких звернувся заявник. 
Тому, заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна та накладення арешту на це майно, не можна розцінювати як суттєве порушення прав ОСОБА_1 . 
За змістом ст. 149 ЦПК України підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростував наявність підстав для заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна та накладення арешту на це майно.
Відтак, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2021року - без змін.
 
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 11 липня 2023 року.
 
Суддя-доповідач
Судді