ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 р. 	Справа № 440/366/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2022, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 26.04.22  по справі № 440/366/22
за позовом                Національної академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного  
до                 ОСОБА_1                        
про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (надалі - позивач, НАСВ ім. П. Сагайдачного) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просила суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь НАСВ ім. П. Сагайдачного витрати, пов`язані з її утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 120390 грн 71 коп;
- сплату судового збору покласти на відповідача у розмірі 2270 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок відрахування позивача з числа курсантів НАСВ ім. П. Сагайдачного у зв`язку із достроковим розірванням контракту через відмову від проходження служби на посадах офіцерського складу, ОСОБА_1 згідно з приписами ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язана відшкодувати Міністерству оборони України в особі відповідача витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, розмір яких, відповідно до довідкою-розрахунком становить 120390 грн 71 коп, які в добровільному порядку не повернула.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 440/366/22 позовні вимоги Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, у розмірі 120390,71 грн (сто двадцять тисяч триста дев`яносто гривень сімдесят одна копійка).
Судові витрати не розподіляються.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 440/366/22, а справу направити на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про недотримання судом першої інстанції правил територіальної підсудності, визначених ст. 26 КАС України, оскільки на час звернення НАСВ ім. П. Сагайдачного до суду з даним позовом відповідач не проживала та не була зареєстрована за адресою, зазначеною в позовній заяві ( АДРЕСА_1 ). Натомість, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 21.01.2023 ОСОБА_1 з 30.10.2020 по день формування витягу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Повідомила, що була позбавлена можливості повідомити про порушення правил територіальної підсудності в суді першої інстанції, так як не брала участі у судовому розгляді.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 318 КАС України, наполягала на наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення та направлення справи на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Позивач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу просив відхилити її вимоги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване. Заперечував проти порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону в частині визначення територіальної підсудності, оскільки судом вчинялись дії з метою з`ясування місця реєстрації ОСОБА_1 , що передбачено ст. 171 КАС України. Однак, не отримавши відповідних даних та дійшовши висновку, що позовна заява подана з дотриманням  вимог ст.ст. 160, 161, 172 КАС України, суд постановив ухвалу про відкриття провадження та з дотриманням правил, визначених ст. 130 КАС України, розмістив відповідне оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.
По суті спору зазначив, що ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена при відрахуванні її з числа курсантів НАСВ ім. П. Сагайдачного з наявністю у неї обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 17.07.2019 та рапортом від 19.11.2021. З огляду на ст.77 КАС України, враховуючи, що доказів оскарження наказу про звільнення з військової служби відповідачем не надано, як і доказів оскарження розміру та складу витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження служби, а також доказів добровільного погашення таких витрат, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2019 між НАСВ ім. П. Сагайдачного та солдатом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) на посаді курсанта /а.с. 15/. З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом начальника НАСВ ім. П. Сагайдачного від 17.07.2019 № 39-КС солдата ОСОБА_2 зараховано на навчання на перший курс за спеціальністю "Забезпечення військ (сил)", спеціалізація - морально-психологічне забезпечення у підрозділах, на кораблях (за видами Збройних Сил) /а.с. 13/.
Наказом начальника НАСВ ім. П. Сагайдачного від 17.07.2019 № 182 відповідача з 17.07.2019 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення /а.с. 14/.
19.11.2021 ОСОБА_3 подала рапорт про її відрахування з числа курсантів НАСВ ім. П. Сагайдачного з огляду на небажання продовжувати навчання /а.с. 17/. У рапорті курсант ОСОБА_1 зазначила, що з порядком відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в НАСВ ім. П. Сагайдачного, ознайомлена, зобов`язувалася відшкодувати суму витрат у касу або на рахунок НАСВ ім. П. Сагайдачного протягом місяця з дня відрахування.
Наказом начальника НАСВ ім. П. Сагайдачного від 08.12.2021 № 92-КС солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального курсу Інституту морально-психологічного забезпечення, спеціальності "Забезпечення військ (сил)", спеціалізації "Морально-психологічне забезпечення у підрозділах, на кораблях (за видами Збройних Сил) ", відраховано з числа курсантів третього курсу у зв`язку з розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу /а.с. 18/.   
Наказом начальника НАСВ ім. П. Сагайдачного від 08.12.2021 №311 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 08.12.2021 /а.с. 19/. Цим наказом визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з її утриманням в НАСВ ім. П. Сагайдачного, за період з 17.07.2019 по 08.12.2021 у розмірі 121471,21 грн.     
Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у вищезазначеному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та документального підтвердження довідкою-розрахунком понесення позивачем витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 в навчальному закладі у розмірі 121471,21 грн, добровільного відшкодування  відповідачем лише 1080,50 грн та відсутності доказів відшкодування залишку суми (120390,71 грн) вказаних витрат в добровільному порядку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів враховує, що апеляційна скарга мотивована лише твердженнями про недотримання судом першої інстанції правил територіальної підсудності. При цьому, жодних доводів щодо неповного з`ясування судом обставин справи, необґрунтованості або безпідставності висновків суду першої інстанції, які б вказували б на його незаконність та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, апеляційна скарга не містить.
Вирішуючи питання дотримання судом першої інстанції вимог статті 26 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з частиною другою статті 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 26 КАС України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно з частинами 3-6 статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.
Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
З аналізу наведених норм процесуального закону слідує, що у разі подання позову суб`єктом владних повноважень до фізичної особи саме на суд покладено обов`язок отримання інформації від відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що НАСВ ім. П. Сагайдачного у позові зазначено адресу проживання відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 , а також долучено наявну у її розпорядженні копію довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3574 від 27.06.2019, видану Виконавчим комітетом Засульської сільської ради.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №440/366/22 зобов`язано виконавчий комітет Лубенської міської ради (вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500) надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.16 № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів (далі по тексту - Правила № 207).
Відповідно до пункту 3 Правил № 207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Згідно з пунктом 13 Правил № 207, надання органами реєстрації та ДМС відомостей про місце проживання особи та інших персональних даних здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини або за згодою самої особи на запит за формою згідно з додатком 3.
На виконання вищевказаної ухвали Відділом реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенського району Полтавської області Лубенської міської ради надіслано на адресу суду лист від 17.01.2022 №70/14.1-03, яким повідомлено, що за відомостями погосподарської книги та картотечного обліку с. Зозуля, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 17.01.2022 – знята з реєстрації місця проживання 30.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, судом першої інстанції були вчинені дії, які узгоджуються з вимогами статті 171 КАС України, чим було виконано процесуальний обов`язок щодо з`ясування місця реєстрації відповідача-фізичної особи.
Варто зазначити, що частиною 6 статті 171 КАС України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Однак, відповідно до оголошення на офіційному веб-сайті Державної судової адміністрації від 27.03.2023 (посилання https://dsa.court.gov.ua/dsa/pres-centr/news/1400691/) інформація щодо місця реєстрації фізичної особи стала доступною кожному судді на його запит в Електронному кабінеті ЄСІТС лише 27 березня 2023 року.
Враховуючи дату подання позовної заяви (06.01.2022) та дату, в яку суди отримали доступ до Єдиного демографічного реєстру (27.03.2023), колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції був позбавлений права скористатись процесуальною можливістю щодо отримання інформації шляхом направлення запиту до Єдиного державного демографічного реєстру з метою з`ясування місця реєстрації відповідача.
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було використано всі наявні на дату розгляду справи процесуальні можливості в частині отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.
Положеннями частини 7 статті 171 КАС передбачено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу.
Так, керуючись вищевказаною нормою, суд першої інстанції в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі № 440/366/22 дійшов висновку, що підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження на цій стадії відсутні, а тому вважав за можливе прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 440/366/22 за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Враховуючи, що надіслана уповноваженим органом відповідь на виконання ухвали суду від 11.01.2022 не надала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми процесуального права та вирішено питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:
1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);
2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;
5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;
6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;
7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.
Аналіз наведеної норми дає підстави стверджувати, що суд уповноважений передати справу на розгляд іншого адміністративного суду лише у випадках виявлення ним самим обставин, які б беззаперечно свідчили, про те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. В інших випадках, суд зобов`язаний прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження за умови її відповідності вимогам КАС України.
Посилаючись на наявність підстав для скасування судового рішення та передання справи на новий розгляд до Львівського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_1 в апеляційні скарзі зазначила, що місцем її фактичного проживання та реєстрації з 30.10.2020 є АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру Львівської територіальної громади  № 2023/000526650 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 30.10.2020.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що документи, наявні в матеріалах справи на час розгляду справи в суді першої інстанції, жодним чином не вказували та не надавали можливості встановити нове місце реєстрації відповідача та беззаперечно дійти висновку про порушення правил територіальної підсудності, що в свою чергу не позбавляло суд обов`язку діяти в порядку, передбаченому статтею 171 КАС України.
Положеннями статті 130 КАС України передбачено порядок виклику (повідомлення) відповідача, третіх осіб, свідків, місце проживання (перебування) яких невідоме. 
Так, вказаною нормою встановлено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання ( частина 1 статті 130 КАС України).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що резолютивна частина ухвали суду від 31.01.2022 містить припис стосовно необхідності повідомлення учасників справи, що інформація у справі розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.
Так, з  матеріалів справи вбачається, що Полтавським окружним адміністративним судом у порядку статті 130 КАС України 01.02.2022 було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення відповідача про розгляд справи № 440/366/22 за позовом НАСВ ім. П. Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Також роз`яснено право на подання відзиву та повідомлено про можливість ознайомлення з ухвалою про відкриття провадження за відповідним посиланням.
Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини та дату прийняття оскаржуваного судового рішення (26.04.2022), колегія суддів вважає, що відповідач був належним чином сповіщений про відкриття провадження у даній справі та призначення її до розгляду, а тому підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права відсутні. 
Відповідно до статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
За результатами апеляційного перегляду справи, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень статті 318 КАС України у даній справі, оскільки відповідачем не доведено порушення судом першої інстанції норм процесуального закону. Варто зазначити, що сам лише факт зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, встановлений в суді апеляційної інстанції, та невідомий суду під час розгляду справи в суді першої інстанції з незалежних від нього причин, не є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд в порядку статті 318 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи, що апеляційна скарга відповідача мотивована лише твердженнями про недотримання судом першої інстанції правил територіальної юрисдикції, що не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів, дотримуючись положень статті 308 КАС України (суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги), переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 по справі № 440/366/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова