Постанова 
Іменем України 
(додаткова)                           
 
26 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 357/9159/18
провадження № 61-7947св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про відшкодування судових витрат, понесених у суді касаційної інстанції               у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. (далі - державний реєстратор Мироненко Ю. Ю.) про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди.
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                від 13 травня 2021 року позов ТОВ «Олійникова Слобода» залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» задоволено частково.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                  від 13 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.
Позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 ,                         ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди задоволено.
Визнано недійсним договір оренди землі від 05 березня 2018 року б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:005:0053, загальною площею 2,28 га.
Скасовано рішення державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40137390 від 15 березня 2018 року 18:16:42 та припинено право оренди      ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею     2,28 га з кадастровим номером 3220484400:03:005:0053.
У задоволенні позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода» до державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь                  ТОВ «Олійникова Слобода» з кожного по 1 762 грн понесених позивачем витрат на сплату судового збору та по 12 997,59 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь                ТОВ «Олійникова Слобода» понесених позивачем витрат на сплату судового збору по 2 643 грн з кожного та по 9 977,31 грн з кожного витрат                             на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
 
Постановою Верховного Суду від 24 травня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л. А. залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня          2022 року залишено без змін.
 
У жовтні 2022 року ТОВ «Олійникова Слобода» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л. А., у якому, зокрема, просило відшкодувати судові витрати, понесені ним у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 17 780,55 грн, стягнувши їх у рівних частинах з ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».
Клопотання мотивовано тим, що позивач поніс витрати на правову допомогу у суді касаційної інстанції. При цьому заявник вказав, що докази понесення цих витрат, а саме: акт наданих послуг, детальний опис послуг будуть долучені до матеріалів справи у відповідності до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України.
 
01 червня 2023 року від представника ТОВ «Олійникова Слобода» - адвоката Тетері С. І. до Верховного Суду надійшло клопотання (яке направлено електронними засобами зв`язку 29 травня 2023 року) про приєднання до матеріалів справи доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу у суді касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
 
Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої              статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
 
Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
 
Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
 
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
 
Клопотання представника ТОВ «Олійникова Слобода» - адвоката        Тетері С. І. про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених           у суді касаційної інстанції, підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
У матеріалах справи наявні документи, на які посилається                                ТОВ «Олійникова Слобода» як на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, зокрема: 
- договір про надання правової допомоги від 01 лютого 2018 року №17/02-06, укладений між Адвокатським об`єднанням  «ЕВЕРЛІГАЛ» та ТОВ «Олійникова Слобода»;
- додаткова угода від 29 грудня 2021 року № 21/12/29-1 до договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2018 року;
- додаткова угода від 30 вересня 2022 року № 22/09/30-01 до договору  надання правової допомоги від 01 лютого 2018 року;
- детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання наданих послуг/правової допомоги за договором від 01 лютого 2018 року; -акти приймання-передачі надання послуг у межах професійної  правничої (правової) допомоги за договором від 01 лютого 2018 року № 17/02-06;
- додаткова угода від 09 жовтня 2020 року № 09/10/20-2 до договору від 22 грудня 2018 року (том2, а.с. 133-134);
- акт приймання-передачі від 01 лютого 2021 року № 09/10/20-1 до договору від 22 грудня 2018 року (том 3, а.с. 104105);
- додаткова угода від 25 травня 2023 року № 23/05/25- 3 до договору від 22 грудня 2018 року;
- акт приймання-передачі наданих послуг у рамках правової (професійної правничої) допомоги № 21/02/08-1 від 25 травня 2023 року;
- рахунок на оплату від 30 вересня 2022 року № 133 від Адвокатського об`єднання «ЕВЕРЛІГАЛ»;
- докази направлення копій клопотання та доданих до них доказів іншим учасникам справи.
 
Вказані докази заявником подано у відповідності до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України.
 
Встановлено, що за результатами розгляду справи Верховний Суд  залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 .
 
Розмір заявлених ТОВ «Олійникова Слобода»  витрат на правову допомогу підтверджено матеріалами справи.
 
У пункті 6.5 постанови від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 Верховний Суд зробив висновок, що «за змістом пункту 1 частини 2        статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)».
 
Колегія суддів, вивчивши докази, подані ТОВ «Олійникова Слобода» на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції, з урахуванням вимог частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України вважає їх співмірними із заявленими вимогами. 
 
При цьому колегії суддів констатує, що відповідачі не скористалися своїм правом, наданим їм положенням частини шостої статті 137 ЦПК України.
 
Отже, з ТОВ Агрокомплекс «Узин» та ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «Олійникова Слобода» витрати за надану правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 17 780,55 грн, тобто по 8 890,28 грн з кожного.
 
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» - адвоката Тетері Світлани Ігорівни про відшкодування судових витрат задовольнити.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (ЄДРПОУ 32638214), ОСОБА_1                              (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (ЄДРПОУ 03755360) витрати на правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції, у розмірі   17 780,55 грн, тобто по 8 890,28 грн (вісім тисяч вісімсот дев`яносто грн     28 коп.) з кожного.
 
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                              І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

                                                                                                          Г. В. Коломієць

                                                                                                          Р. А. Лідовець