Номер провадження: 33/813/1132/23
Номер справи місцевого суду: 522/6374/23 
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника  Бриленка Костянтина Борисовича
розглянувши апеляційну скаргу захисника Бриленка Костянтина Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року

ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2023 року о 16.25 год. за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, № 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спец. технічного приладу Драгер, результат 0,23 ‰. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат — Бриленко К.Б. просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду від 18 квітня 2023 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за результатами проведеного працівником поліції на місці зупинки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, шляхом продуття спеціального технічного засобу “Drager Alcotest 7510”зафіксовано вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 на рівні 0,23‰. Водночас у відповідь на запит адвоката Бриленко К.Б., поліцейськими надано копії Інструкції з експлуатації газоаналізатору для вимірювання вмісту алкоголю у видухуваному повітрі “Drager Alcotest 7510”, згідно якої межі допустимої похибки під час експлуатації для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі в діапазоні вимірювань від 0 до 0,4 мг/л становить +/- 0,03 мг/л., для масової концентрації алкоголю в крові в діапазоні від 0 до 0,8‰ - становить 0,06‰. Крім того, зазначає, що технічний прилад за допомогою якого проводився огляд водія, пройшов метрологічну повірку, про що 28 червня 2022 року видане свідоцтво, відповідно до якого допустима похибка приладу в діапазоні вимірювань від 0,00% до 0,80‰ становить 0,06‰. За вказаних обставин, результат отриманий унаслідок використання технічного засобу, з урахуванням допустимої похибки, не дає правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкогольних напоїв, пояснив поліцейським, що він вживає кардіологічні лікарські засоби та керує автомобілем у тверезому стані. 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що цю справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , який не повідомлявся судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, з матеріалами справи, у тому числі з оскаржуваною постановою суду захисник ОСОБА_1 , адвокат Бриленко К.Б. ознайомився 07 червня 2023 року,у зв`язку з чим, захисник просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити цей строк. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката — Бриленка К.Б. за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.
Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Так, 18 квітня 2023 року судом ухвалене оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 19 квітня 2023 року і закінчувався 28 квітня 2023 року.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вручення 
 ОСОБА_1 копії постанови суду у межах строку на апеляційне оскарження, тоді як з матеріалами справи, у тому числі постановою суду, захисник Бриленко К.Б. в інтересах ОСОБА_1 ознайомився 07 червня 2023 року, з апеляційною скаргою адвокат звернувся 08 червня 2023 року, тобто наступного дня після ознайомлення з матеріалами справи.
З огляду на вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені захисником доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
У відповідності до положень ч.7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя виходив із того, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №361930 від 18 березня 2023 року, та іншими матеріалами справи. 
Проте, з такими висновками судді, апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.
У відповідності до приписів ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі -Інструкція).
Згідно пункту 7 розділу II Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, а також інші матеріали 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №361930 від 18 березня 2023 року, складеного поліцейською Літвіновою Н.В., убачається,що: “18 березня 2023 року о 16.25 год. в м. Одеса, вул. Преображенська, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки “Mitsubishi Otlander”, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM 0415. Результат позитивний 0,23‰ проміле. 
Ці ж дані щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння — 0,23‰ та ідентифікаційні дані щодо самого технічного приладу - Alcotest Drager 7510 ARLM 0415, зафіксовані та відображені у чеку-роздруківці та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Як убачається з вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 зазначив: “пив кардіологічні препарати, алкоголь не вживав”. 
З долученої захисником до апеляційної скарги копії інструкції з експлуатації газоаналізатору “Drager Alcotest 7510” для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі убачається, що цей технічний засіб містить границі допустимої похибки під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема абсолютна похибка становить +/- 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л. (а.с. 36).
Зважаючи на ту обставину, що технічною документацією спеціального технічного засобу “Drager Alcotest 7510”, передбачено наявність абсолютної похибки у результатах, отриманих унаслідок його використання, беручи до уваги фактичний результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за наслідками продуття алкотестеру, зафіксований на рівні 0,23‰, який за відніманням значення абсолютної похибки становитиме 0,20‰ (0,23 - 0,03) проміле алкоголю в крові, що знаходиться на допустимому рівні, та не перебільшує мінімально межу алкоголю в крові водія, що допускається, апеляційний суд вважає, що сам по собі, отриманий результат проведення медичного огляду на місці зупинки не може бути доказом доведення винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення.
Водночас, апеляційний суд наголошує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони не проводився, та поліцейськими не здобуто інших джерел доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б слугували підтвердженням доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. 
За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі
Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року скасувати та закрити провадження у цій справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Бриленка Костянтина Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Ю.П. Лозко