Номер провадження: 22-ц/813/5429/23 
Справа № 947/29884/22
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Триколіч І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління держпродспоживслужби в Одеській області, ФОП ОСОБА_3 , про захист прав споживача шляхом розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовної заяви.
16 грудня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:
- розірвати договір підряду, укладений 06.09.2022 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 98825,00 грн.
- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 треті особи: Головне управління держпродспоживслужби в Одеській області, ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом розірвання договору та відшкодування збитків та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір підряду, укладений 06.09.2022 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнено з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 74325,00 грн. Стягнено з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнено з ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1835,65 грн. 

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про часткове задоволення позовних вимог.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що 24 серпня 2022 року Компанія «ОКНОДОМ» в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали Договір №45 від 24 серпня 2022 року, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує товари (металопластикові конструкції та матеріали) та послуги по встановленню (якщо вони надаються продавцем) (а.с.16-18).
Вказаним договором визначено, що сума договору складає 38900,00 грн. Конфігурація та точні розміри оговорені в заказі № 165860. Строк передання конструкцій покупцеві 05.09.2022 року.
06 вересня 2022 року замовник ОСОБА_2 уклав з підрядчиком ФОП ОСОБА_1 . Договір підряду, відповідно до якого Підрядчик зобов`язався своїми силами за завданням Замовника у встановлений строк виконати комплекс робіт з будівництва балкона (лоджії) за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та сплатити погоджену ціну /а.с.14/.
Вказаним договором також визначено, що вартість робіт складає 35150,00 грн. Завдаток 17500,00 грн. Борг до початку виконання робіт 17650,00 грн.
Відповідно до товарних чеків від 06.09.2022 та 14.09.2022 відповідачу ОСОБА_1 сплачено 53725,00 грн. – оплата за матеріал на будівництво каркасу балкона та його утеплення, а також 20600,00 грн. – оплата матеріалу (дах) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
05 жовтня 2022 року позивачем ОСОБА_2 складено Акт-претензію щодо невиконання умов договору від 06.09.2022 про виконання комплексу робіт по будівництву балкону за адресою: АДРЕСА_1 . Підпис ОСОБА_1 щодо отримання копії акту відсутній. Суду надано копію опису-вкладення до поштового відправлення, з якого вбачається, що 06.10.2022 Акт-претензію було направлено відповідачу поштою.
З приводу невиконання ФОП ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором підряду позивач ОСОБА_2 звертався до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
З письмової відповіді № Г-796-16/16/05.2/05/1402/пл. від 28.10.2022, наданої на звернення позивача, вбачається, що у зв`язку зі введенням Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні воєнного стану, Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», згідно пункту 1 якої на період воєнного стану припиняється проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду. Разом із тим, з метою забезпечення в умовах воєнного стану прав громадянина як споживача, Головним управлінням на адресу суб`єкта господарювання направлений лист (вих. № Г-796-16/16/05.2/07/1322/пл. від 07.10.2022), яким запропоновано надати інформацію (пояснення) та вжити заходів з усунення можливих порушень, що визначені у матеріалах звернення. Лист не є приписом, а відтак не є зобов`занням. Станом на 27.10.2022 року ФОП ОСОБА_1 інформацію (пояснення) до Головного управління не надав.
Також вказаною письмовою відповіддю позивачу ОСОБА_2 роз`яснені положення законодавства щодо захисту прав споживачів та можливість звернення до суду за захистом його прав.
З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18 листопада 2022 року 13:32:25 вбачається, що основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) – 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 2 ст. 852 ЦК України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором:
1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості;
2) розірвання договору та відшкодування збитків.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:
1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;
2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;
3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;
4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;
5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;
6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;
7) ціну продукції визначено неналежним чином;
8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Під час судового провадження у суді першої інстанції встановлено, що між сторонами був укладений договір підряду, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язався своїми силами за завданням Замовника ОСОБА_2 у встановлений строк виконати комплекс робіт з будівництва балкона (лоджії) за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та сплатити погоджену ціну.
Стороною позивача доведено письмовими доказами, що ФОП ОСОБА_1 отримав грошові кошти на загальну суму 74325,00 грн. Доводи сторони позивача щодо неналежного виконання договору підряду, а саме неякісного здійснення робіт та не завершення будівництва каркасу балкону, стороною відповідача не спростовані. При цьому суд правильно взяв до уваги посилання позивача ОСОБА_2 на те, що ФОП ОСОБА_1 за видами підприємницької діяльності взагалі не мав права здійснювати підрядні роботи по будівництву. Також суд вірно зазначив, що в порушення ст. ст. 4, 15, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» ФОП ОСОБА_1 споживачу ОСОБА_2 не доведена проектно-кошторисна документація, що визначає перелік матеріалів, обсяг, зміст робіт та їх ціну до відома замовника у доступній формі, чим порушено право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про основні властивості, номінальну кількість продукції, її розмір та вартість.
При ухваленні рішення суд першої інстанції вмотивовано взяв до уваги, що відповідачем ФОП ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи не були надані будь-які докази на спростування викладених в позові обставин, не були надані відзив на позов чи письмові пояснення, так само як і не було ФОП ОСОБА_1 надано відповіді на письмове звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем допущено істотні недоліки з його вини при укладанні договору підряду, які взагалі не можуть бути усунуті, у зв`язку з чим наявні підстави для розірвання договору підряду та відшкодування збитків відповідно до положень ст. ст. 852, 872 ЦК України.
Щодо вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 98825,00 грн., суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України підтверджені витрати позивача лише на 74325,00 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 74325,00 грн.
Окрім того, на підставі викладеного, суд першої інстанції правильно вважав, що порушення прав споживача призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту, тобто була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з невиконанням умов договору підряду, порушення звичайного режиму життя, неможливості закінчити ремонтні роботи в зв`язку з витратами грошових коштів, сплачених відповідачу. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи ненадання відповідачем спростування доводів сторони позивача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2023 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        С.М. Сегеда

                                                               А.І. Дришлюк