П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  683/2201/18  
                                                                                   Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.   
                                                                                  Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
21 серпня 2023 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно - експлуатаційний відділ Міністерства оборони України про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно - експлуатаційний відділ Міністерства оборони України про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку.
Рішенням Хмельницького  окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
26.06.2023 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 червня 2023 року, з урахуванням  ст. 311 КАС України,  вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України доводи викладені у відзиві, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, має статус учасника бойових дій та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №266 від              25 листопада 2017 року був звільнений у запас на підставі пункту "а" частини першої статті 26, підпункту "ї" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
З 25 листопада 2017 року позивача виключено з списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівського РВК Хмельницької області. Календарна вислуга років позивача у Збройних Силах України становить 23 роки 9 місяців 11 днів.
Позивач за період проходження служби житлом чи грошовою компенсацією за житло не забезпечувався.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №10 від 01 квітня 2005 року позивача на підставі його рапорту від 24.03.2005 року зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 з 01 квітня 2005 року зі складом сім`ї дві особи, за АДРЕСА_1 .
На підставі поданого позивачем рапорту рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №1 від 05 січня 2006 року, його включено у списки осіб, які користуються правом на першочергове отримання житлового приміщення з 05 січня 2006 року, зі складом сім`ї - дві особи.
Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №588 від  13 грудня 2007 року позивачу з сім`єю з двох чоловік надано ордер на жиле приміщення №630 на право зайняття однокімнатної службової квартири АДРЕСА_2 .
Позивачем 18 листопада 2014 року надіслано рапорт начальнику квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького та голові житлової комісії Старокостянтинівського гарнізону з проханням змінити статус однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , шляхом виключення її з числа службового житла.
Начальником Старокостянтинівського гарнізону, полковником ОСОБА_2 27.11.2014 року затверджено Список розподілу жилої площі для постійного проживання у Старокостянтинівському гарнізоні шляхом виключення житла з числа службового, із зняттям з квартирної черги в якому під АДРЕСА_4 вказано відомості про позивача.
Відповідно до протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №29 від 30.01.2015 року у Списку військовослужбовців, житло яких пропонується виключити з числа службового житла МО України за адресами: Хмельницька область, м. Старокостянтинів зазначено позивача - ОСОБА_1 .
Листом №9 від 04.02.2015 року, адресованим міському голові м. Старокостянтинова за підписами командира в/ч НОМЕР_3 , погодженого начальником квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, за відсутності підпису начальника Старокостянтинівського гарнізону - ОСОБА_2 , висловлено прохання про виведення із розрахунку службових квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 17,69 кв. м, в якій проживає прапорщик ОСОБА_1 . Потреба у використанні квартири в якості службової відпала. 
Позивач вважаючи відмову відповідача від вчинення дій щодо підпису і подання міському голові м. Старокостянтинова листа №9 від 04.02.2015 року про виведення із розрахунку службових квартири АДРЕСА_2 , протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом. Однак, в задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом № 29 від 30 січня 2015 року, позивача було знято з квартирного обліку осіб, які мають право на першочергове отримання житлового приміщення; затверджено список військовослужбовців, житло яких пропонується виключити з числа службового житла Міністерства оборони України, до даного списку включено позивача.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 267 від 15 вересня 2015 року позивача було переведено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 (польова пошта під час мобілізації - НОМЕР_4 ).
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом № 30 від 12 січня 2016 року позивача та членів його сім`ї на підставі пункту 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737, знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із переміщенням до нового місця служби в інший населений пункт.
Згідно з довідкою №10 від 17 січня 2018 року військової частини НОМЕР_2 , позивач під час проходження служби у цій військовій частині з 15 вересня 2015 року 25 листопада 2017 року, житлом не забезпечувався та на квартирний облік не зараховувався.
Вважаючи рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом № 30 від 12 січня 2016 року протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі - Порядок №1081) (на виконання статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей") військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Згідно з пунктом 32 Порядку №1081 черговість надання житла визначається за часом і зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Пунктом 30 вказаного Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в надані житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 30.11.2011 року №737 (далі - Інструкція №737) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці та особи, звільненні з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) в тому числі і у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт. Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового, позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
Пунктом 2.14 Інструкції №737 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картка обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби з військової частини та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Відповідно до пункту 2.16 Інструкції №737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби у запас чи відставку за віком, станом здоров`я, у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житлового приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.
Пунктом 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, визначено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які внесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).
При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.
Про зняття з обліку (виключення із списку) громадянин у 15-денний строк повідомляється у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з обліку (виключення із списку).
Аналіз зазначеного вказує на те, що саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
З матеріалів справи встановлено, що з квітня 2005 року позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , звідки 15 вересня 2015 року був переведений в інший населений пункт до нового місця служби військової частини НОМЕР_2 (польова пошта під час мобілізації - НОМЕР_4 ).
Як вбачається зі змісту копії повідомлення про прийняте житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення від 02.02.2016, позивачу з порушенням вищезазначеного строку повідомляється про зняття його та членів сім`ї з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 на підставі п.2.19 Інструкції №737, який передбачає зовсім інші підстави зняття з квартирного обліку.
Крім цього, перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником картки обліку (додаток 8) не направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою.
Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №266 від 25 листопада 2017 року позивач звільнений у запас на підставі статті 26 частини 1 пункту "а", частини 8 пункту 1 підпункту "ї" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, а також з урахуванням фактичних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що допущені відповідачем порушення, зокрема недотримання порядку зняття позивача з членом його сім`ї з квартирного обліку, є обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що забезпечує його конституційні права на отримання житла.
За таких обставин та з урахуванням вищезазначених положень Інструкції №737, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде   поновлення ОСОБА_1 у списку військовослужбовців запасу, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 .
При цьому, суд звертає увагу на те, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №10 від 01 квітня 2005 року позивача зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 з 01 квітня 2005 року, а тому саме з цієї дати позивач вважається таким, що залишається разом із сім`єю на квартирному обліку у загальній черзі.
За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі належно дав оцінку усім  вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив рішення, яке не підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи і висновки по справі щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.