ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/3051/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року
у адміністративній справі № 160/3051/23 за позовом ОСОБА_1 до Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, скасування рішення та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправним і скасування рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року № 425-18/VII «Про дострокове припинення повноважень старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 », та про поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Старовишневецького старостинського округу.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неправильного судом застосування норм матеріального права, зокрема, вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що на його думку свідчить про незаконність і несправедливість судового рішення, яке просить скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга позивача мотивована протиправністю прийнятого Роздорською селищною радою відносно нього рішення, яке не містить жодних посилань на законодавчий акт, на підставі якого таке рішення прийнято, а посилання на затверджене рішенням Роздорської селищної ради від 18.11.2020 року №12-1/VІІІ Положення про старосту є безпідставним, оскільки станом на 23 грудня 2022 року «Положення про старосту» в частині повноважень селищної ради звільнення з посади старости вже було не є діючими у зв`язку з виключенням статті 79-1 із Закону України «Про місцеве самоврядування», і відповідно він не міг бути достроково звільнений з посади старост. Отже, апелянт вважає помилковими висновки Дніпропетровського окружного адміністративного суду про те, що Положення про старосту не було скасовано і є діючим, оскільки на час прийняття оспорюваного рішення про його звільнення з посади старости у зв`язку з достроковим припиненням повноважень, Роздорська селищна рада вже не мала таких повноважень, і відповідно, в цій частині Положення про старосту не може вважатися діючим виходячи з його невідповідності вимогам закону з 01 серпня 2021 року.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує про законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін, а апеляційну скаргу просить залишити без задоволення виходячи з безпідставності доводів апелянта про відсутність підстав для звільнення його з посади у зв`язку з неналежним виконанням повноважень старости та про відсутність визначеної законом процедури дострокового припинення повноважень старости внаслідок виключення статті 79-1 із Закону України «Про місцеве самоврядування» та не чинності Положенням про старосту. Відповідач зазначає, що вказані питання судом першої інстанції були досліджені та детально проаналізовані, що й стало підставою для відмови у задоволені вимог позивача у цій справі. При цьому, у відзиві відповідач наголошує, що у спірному випадку місцева рада діяла в межах наданих законом повноважень, з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури дострокового припинення повноважень старости, зокрема, п.6 і п.6-1 ч.1 ст.26, ч.6 ст.54-1, ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», як це і передбачено  прийнятим 23 грудня 2022р. Роздорською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області рішенням № 425-18/VIII про дострокове припинення повноважень старости, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 24.11.2022р. по справі №160/7757/21, в якій наголошено, що «здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень старости, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (ч.1 ст.8 Конституції України) і принципу законності (ч.2 ст.19 Конституції України)», що у даному спірному випадку і відбулося.
Заслухавши пояснення апелянта та представника відповідача і їх адвокатів, обговоривши доводи апеляційної скарги його представника, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, правильність їх юридичної оцінки та застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволенні апеляційної скарги позивача виходячи з нижченаведеного
Судом першої інстанції з`ясовано і в суді апеляційної інстанції підтверджено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 18.11.2020, позивач був затверджений на посаду старости Старовишневецького старостинського округу рішенням Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №11-1/VІІІ від 18.11.2020, склав присягу посадової особи місцевого самоврядування 18.11.2020 та цієї ж дати був ознайомлений із Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 28.04.2021 №72-21 (а.с.22 зворот, 111, 112, 113). Звільнення позивача відбулося 23 грудня 2022 року на підставі рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №425-18/VІІІ від 23 грудня 2022 року «Про дострокове припинення повноважень старости» (а.с.23, 20).
Також судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на підставі  інформації голови виконавчого комітету Забудька С.О. про роботу старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 з урахуванням певних недоліків в роботі старости, що спричинили невиконання повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», на засіданні виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області було прийнято рішення від 22.12.2022 №149, яким рекомендованои депутатам Роздорської селищної ради заслухати на сесії звіт старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 про проведену роботу за 2021-2022 роки і рекомендувати достроково припинити повноваження старости Старовишневецького старостинського округу Тонконогова С.Л. у зв`язку з неналежним виконанням своїх повноважень (а.с.90, 98-109). 
За результатом заслуханих на засіданні 23.12.2022 вісімнадцятої сесії восьмого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області: доповідді селищного голови ОСОБА_2 про дострокове припинення повноважень старости Стровишневецького старостинського округу ОСОБА_1 ; та Звіту старости Стровишневецького старостинського округу ОСОБА_1 про проведену роботу за 2021-2022 роки, що знайшло своє відображення у пунктах 31 та 32 протоколу вісімнадцятої сесії восьмого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.57-63) – було вирішено визнати роботу старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 незадовільною, а таємним голосуванням щодо дострокового припинення повноважень старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 більшістю голосів було вирішено вважати достроково припиненими повноваження вказаного старости. 
Отже, повноваження старости Старовишневецького старостинського округу Роздорської селищної ради ОСОБА_1 достроково припинено у зв`язку з неналежним виконанням повноважень з 23.12.2022 року саме пунктом першим рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23.12.2022 №425-18/VІІІ (а.с.20), яке прийнято відповідачем відповідно до ст.54-1, п.61 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пп.10 п.4.6, п.7 ч.ІV Положення про старосту, затвердженого рішенням Роздорської селищної ради від 18.11.2020 №12-1/VІІІ, у зв`язку з порушенням вимог Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 зі змінами, внесеними наказом Національного агентства України з питань державної служби від 28.04.2021 №72-21 в частині підривання довіри суспільства до служби в органах місцевого самоврядування, недбання про зміцнення авторитету та позитивної репутації органу місцевого самоврядування, а також у зв`язку з визнанням роботи старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 незадовільною, та беручи до уваги неналежне виконання повноважень старости, враховуючи пропозиції депутатів Роздорської селищної ради про дострокове припинення повноважень старости та рекомендації виконавчого комітету селищної ради.
Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції спирався на положення ч.2 ст.19 і ст.140 Конституції України, та на відповідні норми:
          - Закону України від 07.06.2001 № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (Закон № 2493-III), яким і визначено правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, у тому числі прописано загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування (ст.1, ст.2, ч.3 ст.7, ст.8, ст.20  Закону № 2493-III), 
          - Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі – Закон №280/97-ВР), за змістом яких систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні визначено відповідно до Конституції України, а засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування чітко врегульовано Законом № 280/97-ВР (ч.1 ст.26, п.8 ч.4 ст.42, ч.1 ч.2 ч.3 ч.4 ч.5 ч.6 ст.54-1, ч.1 ч.4 ч.5 ч.7 ст.46, ст.59),
          - Положення про старосту, затвердженого рішенням Роздорської селищної ради від 18.11.2020 №12-1/VІІІ (п. 4.6, п. 4.7.)
На підставі детального аналізу змісту вищенаведених приписів Конституції України, Законів № 2493-III і №280/97-ВР та Положення про старосту, з урахуванням фактичних обставин спірних правовідносин та долучених до материалів письмових доказів, як на підтвердження фактів неналежного виконання позивачем службових обов`язків та повноважень старости за 2021-2022 роки і порушення ним етичних норм посадової особи органу місцевого самоврядування (доповідні записки, звернення, повідомлення від посадових осіб, розпорядження селищного голови Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про накладення дисциплінарного стягнення від 08.11.2022 №102-б та від 22.11.2022 №104-б), так і на підтвердження дотримання відповідачем визначеної законом процедури підготовки та вирішення питання стосовно дострокового припинення повноважень старости – суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року № 425-18/VII прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі, і ці висновки апеляційний суд визнає такими, що не спростовуються ні доводами апеляційної скарги позивача, ні поясненнями апелянта та його адвоката в судовому засіданні апеляційного суду, оскільки оскаржуване рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року № 425-18/VII прийнято на пленарному засіданні ради з дотриманням правил ст.42, ст.46, ст.54-1, ст.59 Закону № 280/97-ВР, які встановлені для вирішення прописаного п.6-1 ч.1 ст.26 цього Закону питання стосовно «затвердження на посаду та звільнення з посади старости». 
Зокрема, суд першої інстанції правильно підкреслив у даному спірному випадку, що саме депутати селищної ради представляють волевиявлення відповідної територіальної громади, тобто володіють представницькими функціями, в той час як староста є посадовою особою, яка обирається та повноваження якого припиняються у передбачений законом спосіб. Відповідно, враховуючи той факт, що 16 депутатів Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (від загального складу депутатів – 22) у визначений законом спосіб проголосували за недовіру ОСОБА_1 як старости Старовишневецького старостинського округу з огляду на наявність систематичних недоліків в роботі старости, суд обгрунтовано підкремлив, що прийняття депутатами рішення про дострокове припинення його повноважень є цілком обґрунтованим виходячи з того, що продовження виконання своїх обов`язків старости, якому висловлено недовіру суперечитиме засадам місцевого самоврядування, які відповідно до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ґрунтуються на принципі виборності як представницьких органів - сільських, селищних, міських рад так і старости.
Вмотивованим колегія судів визнає також висновок суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного у цій справі рішення, відповідачем не було допущено процедурних порушень, які б мали вирішальне значення та свідчили б про необхідність скасування прийнятого рішення, тим більш, що позивач в позовній заяві взагалі не посилається на порушення процедури прийняття рішення, що ним оскаржується.
Судова колегія вважає також правильною оцінку судом першої інстанції дискреційності повноважень селищної ради у даній справі, реалізація якого має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом. Саме виходячи з дискрекції вказаного колегіального органу, суд обґрунтовано наголосив на відсутності права адміністративного суду здійснювати повторну перевірку роботи старости Старовишневецького старостинського округу щодо належного чи неналежного здійснення наданих йому повноважень та допущення у своїй діяльності порушень законодавства України, прав і свобод громадян, як і не може переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів ради, що проголосували за необхідність дострокового припинення повноважень старости. Суд першої інстанції у данному випадку правильно послався на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 10.08.2022 у справі № 520/5993/21, від 28.01.2021 у справі № 560/438/20, від 22.04.2020 у справі № 360/2169/19, від 17.07.2020 у справі № 824/766/18-а, від 26 .06.2019 у справі №1640/3394/18
У контексті дискреційних повноважень органів місцевого самоврядування, метою яких є забезпечення індивідуалізації, справедливості вирішення тих або інших справ, бо вони розглядаються в межах конкретних обставин які можуть бути враховані відповідним суб`єктом, колегія суддів наголошує, що саме відповідач наділений можливістю приймати максимально зважені та справедливі рішення, здійснюючи свою дискрецію відповідно до мети і наданих повноважень та з дотриманням передбачених законом меж дискреції, обираючи на власний розсуд (з урахуванням обставин) одне з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених відповідними нормативно-правовими актами під час їх правозастосування. 
При цьому, ураховуючи завдання адміністративного судочинства та юрисдикцію адміністративних судів під час розгляду та вирішення адміністративної справи, за якими суд наділений усією повнотою повноважень щодо перевірки оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень не лише на предмет його законності, тобто чи було таке рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а й з точки зору дотримання інших критеріїв правомірності, перелік яких наведено у частині другій ст.2 КАСУ критерії – колегія суддів підкреслює, що адміністративний суд під час судового контролю за рішеннями адміністративних органів має право лише контролювати реалізацію дискреційних повноважень, без втручання у зміст та обсяг рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого внаслідок реалізації виключних (дискреційних) повноважень відповідної ради.
Указані в попередньому абзаці висновки повністю відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №495/5105/17, від 21 жовтня 2021 року у справі №240/6076/18, від 04 квітня 2020 року у справі №802/1463/18-а, від 22 квітня 2020 року у справі №360/2169/19.
Погоджується колегія суддів також з оцінкою судом першої інстанції доводів позивача (які обґрунтовано суд відхилив) стосовно того, що на час прийняття спірного рішення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розвитку інституту старост» від 14 липня 2021 №1638-ІХ, який набрав чинності 01.08.2021, було виключено ст.79-1 «Дострокове припинення повноважень старости» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а відповідно, і втрати чинності Положення про старосту в частині дострокового припинення повноважень. 
Так, суд першої інстанції у спірній справі правильно зазначив, що підстави припинення адміністративним актом чинності чітко визначені у випадках: а) виконання адміністративного акта (реалізація права або виконання певної вимоги, тобто досягнення мети, заради якої акт прийнятий); б) припинення дії адміністративного акта у зв`язку із закінченням строку чи з інших причин (адміністративний акт, виданий на певний строк, із закінченням цього строку перестає діяти, тому немає потреби спеціально його скасовувати); в) скасування протиправного адміністративного акта в порядку адміністративного оскарження або судом. За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив, що на час прийняття оскаржуваного рішення, підставою для прийняття якого були факти неналежного виконання позивачем повноважень старости за 2021-2022 роки та порушення ним етичних норм посадової особи органу місцевого самоврядування, а затверджене рішенням Роздорської селищнної ради від 18.11.2020 №12-1/VІІІ «Положення про старосту» не є припиненим, а нове Положення про старосту не затверджувалось на пленарному засіданні Роздорської селищної ради.
Дійсно, чинне на час виникнення спірних правовідносин у цій справі Положення про старосту містить в собі розділ ІV «порядок затвердження на посаду та припинення повноважень старости» у пунктах 4.6, 4.7, 4.8 якого наведено перелік підстав та процедуру дострокового припинення повноважень старости (а.с.96), що узгоджується з положеннями ст.54-1 та а.6-1 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР і з абз.2 п.7 ст.16 Регламенту Раздорської селищної ради (а.с.69), який є Додатком до рішення Роздорської селищної ради від 27.11.2020 № 23-2/VIII (а.с.65-88), відповідно до ч.1 ст.16 пункту 3 (посадові особи ради) розділу ІІ якого, староста є посадовою особою органу місцевого самоврядування, що відповідає положенням ст.10 Закону № 280/97-ВР. Відповідно, на позивача, як на посадову особу органу місцевого самоврядування розповсюджуються положення ст.75 Закону № 280/97-ВР щодо встановленої відповідальності перед територіальними громадами, яка  у будь-який час може достроково припинити повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, якщо вони порушують Конституцію або закони України, обмежують права і свободи громадян, не забезпечують здійснення наданих їм законом повноважень.
Наведене у попередньому абзаці в свою чергу спростовує твердження адвоката апелянта про відсутність правової норми для вирішення відповідачем питання дострокового припинення повноважень старости у зв`язку з виключенням із Закону №280/97-ВР ст.79-1. Таку позицію адвоката позивача колегія суддів вважає помилковою, оскільки той факт, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розвитку інституту старост» від 14 липня 2021 №1638-ІХ, який набрав чинності 01.08.2021, було виключено ст.79-1 «Дострокове припинення повноважень старости» Закону №280/97-ВР у даному випадку ніяким чином не спростовує право відповідного органу місцевого самоврядування, у даному випадку це Раздорська селищна рада, вирішувати питання дострокового припинення повноважень старости на підставі та у порядку, що встановлені  п.6-1 ч.1 ст.26 і ст.54-1 Закону №280/97-ВР, Положенням про старосту та Регламентом Роздорської селищнної ради. Також виключення із Закону№280/97-ВР ст.79-1 не звільнення позивача від відповідальності за вчиненні ним порушення повноважень та етичних норм, що прямо встановлено ст.75 цього Закону.
Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія перевіривши дотримання відповідачем правової процедури підготовки та розгляду відповідачем і його виконавчим органом питання про дострокове припинення повноважень старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 , а також оцінивши зібрані у справі докази, які стосуються фактичних обставин та підстав для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень старости на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності згідно з приписами статей 73-76 КАС України – колегія суддів визнає, що здійснення відповідачем дискреційних повноважень при звільненні відбулося в рамках встановленої законом процедури дострокового припинення повноважень старости, з дотриманням критеріїв правової (справедливої) такої процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України). При цьому, колегія суддів наголошує, що оскаржуване позивачем у цій справі рішення органу місцевого самоврядування міститяться мотиви і обставини, зі змісту яких є зрозумілим, що саме спонукало відповідача до його прийняття.
Перевіряючи доводи апелянта про відсутність підстав для дострокового припинення його повноважень старости, колегія суддів встановила, що відповідачем доказово повністю підтверджено факти неналежного виконання ним своїх обов`язків впродовж перебування на посаді старости та нехтування правилами етичної поведінки, в тому числі це стосується виконання обов`язку звітувати про свою роботу перед радою та жителями старостинського округу, покладеного на нього ч.6 ст.54-1 Закону №280/97-ВР, ст.16 Регламенту та Положенням про старосту. Позивачем не спростовано будь-якими доказами, що у період роботи з 18.11.2020р. він жодного разу не звітував про свою роботу перед жителями свого округу, не оприлюднював письмовий звіт старости на сайті селищної ради чи у її приміщенні ради, або не скликав відкриті зустрічі з жителями свого старостинського округу.
Також апелянтом не спростовано факти неналежного виконання ним повноважень старости у період 2021-2022 роки та порушення Присяги і етичних норм посадової особи органу місцевого самоврядування, які підтверджені долученими до материалів справи: доповідною запискою директора Роздорського ліцею від 21.12.2022р. ОСОБА_3 (а.с.114); зверненням головного спеціалісту Служби у справах дітей від 22.12.2022р. ОСОБА_4 (а.с.115); зверненням до голови Роздороської селищної ради начальника відділу ЦНАП Ю.В. Водоп`ян (а.с.116-119); зверненням члена виконавчого комітету ОСОБА_5 від 22.12.2022р. (а.с.120); виступом члена виконавчого комітету ОСОБА_6 від 22.12.2022р. (а.с.121); доповідною директора Старовишневецького Будинку культури ОСОБА_7 від 22.12.2022р. (а.с.122); повідомленням директора Старовишневецьої гімназії ОСОБА_8 (а.с.123-124); виступом директора КЗ дошкільної освіти № 1 «Ягідка» ОСОБА_9 від 22.12.2022р. (а.с.125); письмовим виступом члена виконкому ОСОБА_10 (а.с.126-127); зверненням голови виконкому Забудько до членів виконавчого комітету Роздорської селищної ради (а.с.128); вимогою депутатів Роздорської селищної ради (а.с.129); долученими до протоколу проведеного 23.12.2022 засідання вісімнадцятої сесії восьмого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області письмові промови, виступи та вимоги (.с.130-134), а також Розпорядженнями селищного голови «Про накладення дисциплінарного стягнення на старосту Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 » №102-6 від 08.11.2022р та №104-6 від 22.11.2022р. (а.с.110), що у сукупності свідчить про системний та цілеспрямований характер порушень позивача своїх службових обов`язків та повноважень старости і етичних норм, які носять загрозливий характер для громади.
В свою чергу позивач жодним доказом не підтвердив апеляційному суду свої твердження про те, що перебуваючи на посаді старости ним плідно та гідно виконувалися усі обов`язки та не порушувалися визначені законом вимоги до старости.
Згідно ч.1   ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні докази, які є у справі і їх взаємний зв`язок у їх сукупності, судова колегія констатує, що висновки суду першої інстанції  ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та на належних,  допустимих і достатніх доказах, які свідчать про законність і обґрунтованість рішення Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року № 425-18/VII «Про дострокове припинення повноважень старости Старовишневецького старостинського округу ОСОБА_1 », та відповідно, про відсутність підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                            П о с т а н о в и в:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов