ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6617/23 Справа № 227/1104/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 227/1104/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивач – Керівник Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Керівника Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2023 року, яка постановлена  суддею Корнєєвою В.В. у місті Добропіллі Донецької області та повне судове рішення складено 17 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Керівник Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2023 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
В апеляційній скарзі Керівник Краматорської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процессуального права, а також невідповідність висновків оскажуваної ухвали суду першої інстанції обставинам справи. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно статті 18-1 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Враховуючи, що правопорушення вчинено на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, платежі щодо відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди зараховуються на спеціальний рахунок селищної ради, а тому їх несвочасна сплата призводить до дефіциту бюджету, що, відповвідно свідчить про порушення інтересів держави.
Прокурором виконано вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України «Про порокуратуру», однак компетентим органом не вжито дії для звернення до суду з позовом щодо захисту інтересів держави.
Наполягає на тому, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, відповідно до статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”, статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, та визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, і орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, обґрунтував наявність бездіяльності органу місцевого самоврядування, як уповноваженого органу.
Також, зазначає, що судом застосовано висновки Верховного Суду без урахування висновку про застосування норм права, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у справі №9122385/18, та не взято до уваги, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати сааме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався п.4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що у данному випадку відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. 
З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
Приписами ч.1 статті 2 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав.
Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття ”інтерес держави”.
У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття ”інтереси держави”, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п.3 мотивувальної частини).
Таким чином, ”інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація ”інтересів держави”, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.11.2021 року у справі №201/423/19, провадження №61-17161св20.
Згідно із приписами ч.4, ч.5 статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до ч.3 статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”.
Процедура, передбачена абз.3,4 ч.4 статті 23 Закону України ”Про прокуратуру” застосовується лише до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Отже, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.
Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 26.06.2019 року у справі №587/430/16, провадження №14-104цс19, від 15.01.2020 року у справі №698/119/18, провадження №14-350цс19.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18, провадження №12-194гс19, вказала, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Згідно статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 5 Закону України ”Про охорону навколишнього природного середовища”, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно з п.п.1 п.”б’’ ч.1 статті 33 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні”, до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.
За змістом ч.3 статті 29, п.4-1 ч.1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів.
Як вбачається із позовної заяви Керівника Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, в обґрунтування вимог заявленого позову прокурор зазначав, що ОСОБА_1 здійснив незаконний вилов цінних видів риб для особистих потреб на загальну суму 14 484,00 грн., чим завдав істотну шкоду державним інтересам. Дані обставини встановлені постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
При цьому, прокурор у позові зазначає, що ОСОБА_1 заподіяну шкоду добровільно не відшкодував. 
Наявність інтересів держави та суспільного інтересу прокурор обґрунтовує порушенням встановленого законом порядку використання водних біоресурсів, і контроль держави щодо дотримання вимог відносно відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом. Незаконний вилов риби відповідач здійснив на річці Самара у селі Зелений брід, що територіально належить до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, і тому прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, оскільки, за наявності факту невідшкодування збитків, селищна рада не подала до суду відповідного позову про стягнення з відповідача збитків за шкоду, завдану навколишньому природному середовищу.
На виконання приписів статті 23 Закону України ”Про прокуратуру” на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області було направлено повідомлення про представництво інтересів держави.
Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) листом №1-16-9/56-23 від 16.01.2023 року просило прокурора розглянути питання про зверння до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області.
Натомість, Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області листом від 13.03.2023 №345/01-44 повідомила про відсутність у останньої повноважень щодо вжиття заходів зі стягнення збитків, завданих внаслідок незаконного вилову риби.
В подальшому, відповідно до вимог статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”, листами від 22 березня 2023, Керівник Краматорської окружної прокуратури повідомив Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та Олександрівську селищну раду Краматорського району Донецької області про звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби.
Апеляційний суд також враховує, що згідно ч.4 статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Необхідно зазначити, що по справі не встановлено обставин оскарження Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та Олександрівською селищною радою Краматорського району Донецької області наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області у даній цивільній справі.  
Приймаючи до уваги вищенаведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, відповідно до статті 23 Закону України ”Про прокуратуру”, статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, та визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, і орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, обґрунтував наявність бездіяльності органу місцевого самоврядування, як уповноваженого органу. 
За даних обставин, є необґрунтованими висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції щодо недотримання прокурором в повній мірі порядку, передбаченого статтею 23 Закону України ”Про прокуратуру”, необґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у даній цивільній справі, та повернення позовної заяви Керівника Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, на підстав норм права, на які послався суд першої інстанції.  
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України,  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Краматорської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, - задовольнити.
Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2023 року скасувати та направити  матеріал за позовом  Керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль), Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби до Добропільського міськрайонного суду Донецької областідля продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2023 року.

Головуючий: 

Судді: