ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 серпня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/1713/23
Головуючий у першій інстанції – Деркач О. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1146/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                       головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                       суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.
                                       секретар: Патук А.А.     
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад»
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» про стягнення грошових коштів (суддя Деркач О.Г.), ухвалене у м.Чернігів, повний текст рішення складено 13 травня 2023 року, 
                                          В С Т А Н О В И В:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Єлецький Посад» грошових коштів у розмірі 560 695,44 грн, з яких: 410 000 грн – основний борг, 130 692,02 грн – інфляційні втрати, 20 003,42 грн – три проценти річних. Позов мотивовано тим, що 13 липня 2021 року ОСОБА_2 та ТОВ «Єлецький Посад» уклали попередній Договір №231048, згідно з яким відповідач зобов`язувався укласти Договір купівлі-продажу квартири з терасою протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів. 16 липня 2021 року ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_2 для виконання умов договору сплатив 355 000 грн, а 19 липня 2021 року сплатив ще 55 000 грн, та всього 410 000 грн. Позивач, не будучи стороною вказаного правочину, здійснював зазначені оплати в зв`язку з тим, що проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За доводами позивача, ТОВ «Єлецький Посад» ухиляється від укладення договору купівлі-продажу, будівництво нерухомості не здійснює, безпідставно користується грошовими коштами позивача, у зв`язку з чим ОСОБА_2 подала до суду позов про стягнення з товариства коштів. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 лютого 2023 року її позов задоволено частково, зокрема відмовлено у стягненні 410 000 грн. ОСОБА_1 вважає, що оскільки попередній договір №231048 є нікчемним в силу закону, отримані відповідачем грошові кошти від позивача підлягають поверненню, як і інфляційні втрати та три проценти річних, які нараховуються з моменту перерахування позивачем грошових коштів відповідачу.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2023 року позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 410 000 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача 4 100,96 грн судового збору. Рішення суду мотивовано тим, що грошові кошти у розмірі 410 000 грн були перераховані позивачем як членом родини покупця ОСОБА_2 на рахунок відповідача за попереднім договором купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 2021 року за №231048, укладеного між ТОВ «Єлецький Посад» та ОСОБА_2 , який в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків для його сторін, а тому підлягають поверненню ОСОБА_1 . Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, взявши до уваги дію на території України мораторію щодо їх стягнення у зв`язку з воєнним станом. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 130 692,02 грн, трьох процентів річних у розмірі 20 003,42 грн і ухвалити нове рішення про задоволення вказаних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. ОСОБА_1 вказує, що вказаний пункт може застосовуватися лише за наявності певних договірних правовідносин (договору кредиту, договору позики) між сторонами, одна з яких має бути банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), а інша – позичальником. Позивач же не укладав із ТОВ «Єлецький Посад» жодних договорів, тому не є кредитодавцем (позикодавцем) в розумінні зазначеного пункту 18, а також в розумінні будь-якої іншої норми ЦК України. Правовідносини між сторонами ОСОБА_1 вважає позадоговірними, кондиційними. За доводами позивача, суд зазначив, що інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню до 23 лютого 2022 року, однак своїм рішенням повністю відмовив у їх стягненні, хоча не був позбавлений можливості самостійно визначити суму і в будь-якому випадку мав стягнути з відповідача як мінімум 26 061,49 грн інфляційних втрат та 7 467,54 грн 3 % річних.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, то рішення суду в іншій частині апеляційним судом не переглядається.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
По справі встановлено, що 13 липня 2021 року між ТОВ «Єлецький Посад» (продавець) і ОСОБА_2 (покупець) було укладено Попередній договір №231048, за умовами якого сторони домовилися, що продавець зобов`язується укласти договір купівлі-продажу квартири з терасою (основний договір) протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів, а покупець зобов`язується купити зазначену квартиру в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі; всього загальна вартість квартири з терасою становить 2 379 320 грн з ПДВ.  Пунктом 3.1. вказаного договору встановлено, що покупець зобов`язується здійснити оплату, узгоджену в п.2.3. Договору під час підписання даного договору в наступному порядку: перший внесок становить 410 000 грн під час підписання договору; другий внесок, що становить 492 330 грн сплатити не пізніше 25.12.2020 року; третій внесок, що становить 492 330 грн сплатити не пізніше 31.03.2021 року, а залишкову вартість 984 660 грн оплатити не пізніше ніж 05.09.2021 року (а.с.14-21).
На виконання вказаного договору ОСОБА_1 сплатив 16 липня 2021 року 355 000 грн, а 19 липня 2021 року сплатив 55 000 грн, всього 410 000 грн (а.с.10, 11).
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, у справі №751/2519/22 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 і стягнуто з ТОВ «Єлецький Посад» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 533 330 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.54-66).
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено у справі №751/2519/22, ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 з 2010 року. Попередні договори за формою не відповідають вимогам, встановленим законом до основного договору, тому недотримання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення попередніх договорів вказують на їх нікчемність відповідно до частини першої статті 220 ЦК України. Суд також дійшов висновку, що решта коштів у сумі 410 000 грн не підлягає стягненню з ТОВ «Єлецький Посад» на користь ОСОБА_2 , оскільки сплачені саме ОСОБА_3 , який не позбавлений права на звернення до відповідача або суду щодо повернення зазначених коштів.
У справі, яка переглядається Чернігівським апеляційним судом, суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для стягнення з ТОВ «Єлецький Посад» на користь ОСОБА_1 сплачених останнім за попереднім договором купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 2021 року №231048 коштів у розмірі 410 000 грн, відмовив у застосуванні правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, з посиланням на п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із визначеними судом першої інстанції підставами для відмови у задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині рішення суду, з огляду на таке.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц (провадження №14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі  № 902/417/18 (провадження №12-79гс19).
За змістом ст.ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц (провадження № 61-22875св19) зазначено, що «дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Унаслідок чого у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України».
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право – обов`язковість договору. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18).
Під час розгляду цивільної справи №751/2519/22 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Єлецький Посад» про стягнення коштів судом було встановлено, що попередній договір №231048 від 13 липня 2021 року в силу закону є нікчемним і не створює юридичних наслідків. При цьому, ТОВ «Єлецький Посад» вважало, що попередні договори є дійсними, відсутній факт безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення, сторони не втратили можливість нотаріально посвідчити договори, товариство відновило свою діяльність, в тому числі приступило до виконання своїх зобов`язань за раніше укладеними договорами. 
Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 лютого 2023 року у справі №751/2519/22, яким встановлено нікчемність попереднього договору №231048 від 13 липня 2021 року і на виконання умов якого ОСОБА_1 сплатив 410 000 грн, набрало законної сили 12 квітня 2023 року, що підтверджується відповідною відміткою суду на ньому (а.с.59 зворот).
Таким чином, саме з 12 квітня 2023 року у відповідача виник обов`язок по поверненню ОСОБА_1 отриманих за нікчемним договором коштів у розмірі 410 000 грн, а не з моменту перерахування грошових коштів відповідачу, як вважає позивач.
Однак, ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення вказаних коштів 03 березня 2023 року, тобто до набрання рішенням суду у справі №751/2519/22 законної сили і відповідно до виникнення у ТОВ «Єлецький Посад» обов`язку з повернення коштів, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу позивача належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Єлецький Посад» про  стягнення 3% річних та інфляційних втрат змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, - 
                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» про  стягнення 3% річних та інфляційних втрат змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 16 серпня 2023 року.
Головуючий:                                                             Судді: