ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3732/21                                                                   Головуючий у 1 інстанції: Виноградова Д.О.
                                                                           Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 вересня 2023 року                                                                                      м. Київ
               Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Ключковича В.Ю.
                                                               Кузьмишина О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі №825/2191/18 пенсії її чоловіка ОСОБА_3 , яка залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію її чоловіка ОСОБА_3 , яка залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 825/2191/18. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року залишено без змін (суддя-доповідач Собків Я.М.).
14 квітня 2023 року представником ОСОБА_1 - Денисенко Сергієм Вікторовичем через систему «Електронний суд» подано до Чернігівського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене у формі повідомлення №2500-0401-5/11687 від 22.02.2023, адресоване Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми);
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі №620/3732/21;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли не виконанню рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі №620/3732/21;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області строк 30 календарних днів для виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі №620/3732/21.   
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, повертаючи заяву представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам, установленим нормами чинного законодавства, оскільки подана після спливу строку, встановленого частиною четвертою статті 383 КАС України.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За приписами частини 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
В силу вимог частини 4 статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Згідно абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Як зазначалось вище, підставою для повернення відповідної заяви став висновок суду першої інстанції про пропуск заявником десятиденного строку звернення з відповідною заявою, однак, не вказаної з якої дати суд обраховує такий строк.
Задля правильного вирішення цього спору слід встановити момент, з якого належить відраховувати десятиденний строк на звернення позивачем до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Так, норма статті 383 КАС України передбачає, що відповідну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
В межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, сформованою в постанові від 21 березня 2019 року у справі № 805/1458/17-а, відповідно до якої, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, оскільки, повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема, і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є винятковим заходом, якщо позивач вичерпав усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Крім того, як наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові 07 липня 2021 року у справі № 9901/226/19, суд не повинен тлумачити положення частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду, і має бути в одній системі координат із принципом обов`язковості судового рішення.
Із заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та доданих до неї документів вбачається, що 19 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семиразумом Є.В. відкрито виконавче провадження №70096373 щодо виконання виконавчого листа від 22.06.2022 №620/3732/21.
В подальшому, 15 лютого 2023 року старшим державним виконавцем накладено на боржника штраф через невиконання рішення суду без поважних причин.
Отже, з вищевказаного вбачається, що державним виконавцем продовжуються здійснюватися заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у даній справі.
Як вказує апелянт, під час моніторингу даного виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора доступу представник позивача виявив, що боржник надав державному виконавцю повідомлення від 22.02.2023 про те, що індексація пенсії ОСОБА_3 нараховувалась та виплачувалась відповідно до чинного законодавства, а тому недоотримана пенсія дорівнює « 0». Однак, в автоматизовану систему виконавчого провадження 28.02.2023 була внесена лише його перша сторінка.
Для отримання повного тексту даного документу представник позивача звернувся із запитом до державного виконавця, який 04 квітня 2023 року надіслав повний текст повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22.02.2023. 
Отже, апелянт наголошує, що лише 04 квітня 2023 року після ознайомлення з повним текстом повідомлення відповідача, позивач довідався про ухвалення боржником протиправного рішення про відмову від виконання судового рішення щодо здійснення нарахування та виплати індексації пенсії.
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що державним виконавцем продовжуються здійснюватися заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у даній справі,  колегія суддів вважає, що з моменту отримання 04 квітня 2023 року позивачем повного тексту повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, позивач дізнався про порушення його прав, а тому, з даного моменту розпочався десятиденний строк для звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.
Відповідно до матеріалів справи, заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду була направлена до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» 14 квітня 2023 року, тобто, в межах строку, передбаченого ч. 4 ст. 383 КАС України, що свідчить про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для повернення такої заяви.
Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України", №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України", №1811/06, від 19 лютого 2009 року.
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, вчиненої на виконання рішення суду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

   Суддя-доповідач                                                                         Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                            Ключкович В.Ю.
                                                                                                  
                                                                                                         Кузьмишина О.М.