ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ

справа №520/4422/22
адміністративне провадження № К/990/16409/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О. А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2023 року, постановлену у складі колегії суддів: Русанової В.Б. (доповідач), Перцової Т.С., Жигілія С.П.,
І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
1. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №335097 щодо накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у сумі 17000 грн
2. Рішенням   Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року позов задоволено.
3. 11 листопада 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті    подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, а також подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
4. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року визнано наведені у клопотанні апелянта підстави пропуску строку - неповажними. Апеляційну скаргу залишено без руху, в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, надано десятиденний строк для усунення її недоліків з моменту отримання копії ухвали, шляхом зазначення інших поважних підстав.
5. 01 березня 2023 року на виконання вимог ухвали суду Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
5.1. В обґрунтування клопотання апелянт посилається на складну військову ситуацію в м. Харкові, постійні ракетні удари по житловій та критичній інфраструктурі міста та області, яких здійснено близько 28 за період з початку вересня і до кінця листопада 2022 (тобто в межах строку на апеляційне оскарження), що підтверджується відомостями, розміщеними засобами масової інформації в мережі Інтернет, введення позапланових відключень електроенергії, частих повітряних тривог,   що значно ускладнюють роботу апелянта. Просить строк на апеляційне оскарження поновити.
6. Ухвалою від 06 березня 2023 року Другий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року  по справі № 520/4422/22.
7. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду ухвалено 30.08.2022, в порядку письмового провадження та в цей же день о 10.45 год. через Електронний Суд   отримано апелянтом, що вбачається з довідки про доставку електронного листа. Таким чином останнім днем подання апеляційної скарги є 30.09.2022. Апеляційна скарга подана до суду 11.11.2022 засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском встановленого законом строку. 
7.1. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що    сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках та звернув увагу, що апелянт у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не надає доказів, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на апеляційне оскарження судових рішень у цій справі. Окрім загальних фраз та посилання на введений воєнний стан, апелянт жодним чином не обґрунтував та не надав жодних доказів на підтвердження того, яким саме чином введення воєнного стану, повітряні тривоги, відключення електроенергії перешкодили   апелянту звернутись з апеляційною скаргою у встановлений   КАС України   строк, не надав, зокрема, актів відсутності електроенергії тощо, які б підтверджували неможливість подати апеляційну скаргу у встановлений законодавством строк. До того ж, вказав, що доводи апелянта про те, що у зв`язку з ракетними ударами по інфраструктурі України припиняється постачання електроенергії та зупиняється робота працівників, колегія суддів оцінює критично, оскільки загальновідомим є те, що вперше масований ракетний удар по критичній системі України було нанесено Російською Федерацією 10 жовтня 2022 року, в той час як останнім днем подачі апеляційної скарги було 30 вересня 2022 року, тобто більше ніж через тиждень до початку ракетних обстрілів та відключень електроенергії.
7.2. Колегія суддів також вказала, що організація роботи Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті є суб`єктивним чинником та, за відсутності об`єктивних підстав, що підтверджені належними та допустимими доказами, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки тривалість процедури оформлення документів безпосередньо залежить від ефективної роботи працівників і не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Крім того, у ситуації з пропуском строків державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не можуть виступати недоліки внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, які перебувають у прямій залежності від волі скаржника. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
8. Державна служба України з безпеки на транспорті, вважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням норм процесуального права, подала касаційну скаргу.
9. У касаційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
10. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги будь-які із доводів щодо складної організації виконання функцій держави в умовах воєнного стану та постійної небезпеки для життя та здоров`я працівників. Вказане, на переконання заявника свідчить про формальний підхід до розгляду поданих стороною документів та доводів, та має наслідком обмеження доступу до правосуддя.
10.1. Скаржник також наголосив, що в умовах воєнного стану, дотримання процесуальних строків, зокрема, на подачу апеляційної скарги у загальний строк визначених статтею 295 КАС України та вчасне виконання вимог ухвал суду є об`єктивно неможливим та вказав, що на сьогодні системною є практика судів усіх інстанцій, у тому числі й Верховного Суду, щодо врахування під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків обставин необхідності збереження життя та здоров`я людей (у тому числі й осіб, які здійснюють представництво - адвокатів та посадових осіб) в умовах воєнного стану та проведення активних бойових дій.
10.2. Укртрансбезпека вважає, що запровадження воєнного стану на території України свідчить про наявність поважної причини для поновлення процесуальних строків.
10.3. Скаржник зазначив, що з урахуванням введення воєнного стану на території України та початку повномаштабного військового вторгнення російської федерації, Укртрансбезпекою було організовано дистанційну роботу державних службовців та працівників апарату, зокрема шляхом виконання дистанційної роботи поза межами адміністративних будівель, у будь-якому місці за вибором працівника. Водночас слід наголосити, що фактично Укртрансбезпека, як орган, який відповідно до закону здійснює самопредставництво інтересів у судах України, вимушений провадити роботу у дистанційній формі з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто починаючи з 24.02.2022. В умовах постійних ракетних обстрілів та постійних відключень світла, систематичне відвідування працівниками Укртрансбезпеки безпосереднього робочого місця (у тому числі отримання кореспонденції, опрацювання паперових документів та спрямування на адреси судів процесуальних документів) унеможливлено.
11. Позивач у відзиві на касаційну скаргу вказує на її безпідставність і просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
ІІІ. Джерела права й акти їх застосування 
12.    Відповідно до частини 1   статті 295 КАС України   апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
13. Відповідно до частини третьої   статті 298 КАС України   апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених      статтею 295      цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
14. Пунктом 4 частини 1   статті 299 КАС України   визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
ІV. Оцінка Верховного Суду
15. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
16. З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції ухвалене 30 серпня 2022 року в порядку письмового провадження. Копію вказаного рішення було надіслано до Електронного кабінету відповідача в підсистемі "Електронний суд" 30 серпня 2022 року та в цей же день о 10.45 год. отримано апелянтом, що вбачається з   довідки про доставку електронного листа.
17. Тобто, останнім днем подання апеляційної скарги є 30 вересня 2022 року.
18. Разом з тим, апеляційну скаргу на оскаржуване рішення подано засобами поштового зв`язку 11 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої   статті 295 КАС України.
19. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник одночасно просив поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року.
20. Це клопотання скаржник обґрунтував тим, що строк апеляційного оскарження припав на введення в Україні воєнного стану, запровадження дистанційної роботи працівників Державної служби України з безпеки на транспорті,   що значно ускладнило роботу апелянта.
21. Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
22. Скаржнику запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
23. На виконання вимог ухвали суду Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
24. В обґрунтування клопотання апелянт посилається на складну військову ситуацію в м. Харкові, постійні ракетні удари по житловій та критичній інфраструктурі міста та області, яких здійснено близько 28 за період з початку вересня і до кінця листопада 2022 (тобто в межах строку на апеляційне оскарження), що підтверджується відомостями, розміщеними засобами масової інформації в мережі Інтернет, введення позапланових відключень електроенергії, частих повітряних тривог,   що значно ускладнюють роботу апелянта. 
25. Оцінивши наведені у клопотанні відповідача про поновлення пропущеного строку доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року.
26. Колегія суддів уважає обґрунтованим такий висновок апеляційного суду з огляду на наступне.
27. Право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.
28. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
29. Відповідно до частини другої   статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»   в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм   Конституцією України, цим та іншими законами України.
30. Сам по собі факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.
31. Неналежна організація процесу щодо оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.
32. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2022 року у справі №560/403/22, від 03 листопада 2022 року у справі № 560/15534/21, від 18 січня 2023 року у справі №560/2836/22, від 31 січня 2023 року у справі № 380/4273/21, від 28 лютого 2023 року у справі № 400/6312/21  та ін.
33. Відтак, колегія суддів уважає обґрунтованою позицію суду апеляційної інстанції стосовно того, що обставини, пов`язані з неналежною організацією роботи в державному органі, не можуть слугувати підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
34. Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, доводи апелянта про те, що у зв`язку з ракетними ударами по інфраструктурі України припиняється постачання електроенергії та зупиняється робота працівників є необґрунтованими, оскільки загальновідомим є те, що вперше масований ракетний удар по критичній системі України було нанесено Російською Федерацією 10.10.2022, в той час як останнім днем подачі апеляційної скарги було 30.09.2022, тобто більше ніж через тиждень до початку ракетних обстрілів та відключень електроенергії.
35. Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
36. Відповідно до частини другої   статті 6 КАС України   суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а   статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»   визначено, що суди застосовують при розгляді справ   Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод   та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
37.   Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).
38. Отже, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених   КАС України   певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
39. Ураховуючи, що доводи касаційної скарги не виправдовують безпідставність порушення суб`єктом владних повноважень процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, та не свідчать про поважність причин пропуску цього строку, Верховний Суд дійшов до висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі, передбачених частиною першою   статті 299 КАС України, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
40. Згідно з пунктом 1 частини першої   статті 349 КАС України   суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
41. Відповідно до частини першої   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
42. Таким чином, зважаючи на приписи   статті 350 КАС України, касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
VІ. Судові витрати
43. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №520/4422/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        О. А. Губська

Судді                                                                                                  М.В. Білак

                                                                                                          О.В. Калашнікова