КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 761/19089/22                                   Головуючий у 1 інстанції: Аббасова Н.В. 
Провадження № 22-ц/824/9035/2023                               Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:           
судді-доповідача                                                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                                 Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Харчука Василя Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 ,  на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
 
в с т а н о в и в:
 
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області ПапроцькийА.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що 18 листопада 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис за реєстровим № 40059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 64 479,78 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. було відкрито виконавче провадження. ОСОБА_1 порушила питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на  недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнаний таким, що не підлягає виконанню,  вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. виконавчий напис від 18.11.2021, реєстровий номер 40059. Стягнуто з ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992, 40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 14 482,90 грн. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на правничу допомогу з 8000,00 грн. до 4000,00 грн., оскільки відповідач не звертався із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідно до положень ст.137 ЦПК України. Також суд не вирішив вимог про відшкодування гонорару успіху, який передбачений договором в розмірі 6482,90 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим №40059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором №1893273493 від 20.11.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким відступлено на підставі договору відступлення права вимоги № 20200730 від 30.07.2020 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Період заборгованості визначений 30.07.2020 - 04.11.2021. Розмір заборгованості 64479,78 грн.
ОСОБА_1 порушила питання про визнання виданого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заочним рішенням  Шевченківського районного суду м.Києва від 25  січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Також суд стягнув з ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог сторонами не оскаржене. Представник ОСОБА_1 оскаржив судове рішення лише в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавав адвокат Харчук В.І.
Відповідно до наданих суду документів 26 січня 2022 року ОСОБА_1 та адвокат Харчук В.І. уклали договір  про надання правової допомоги, відповідно до п.3 якого сторони визначили винагороду адвоката у розмірі фіксованої сумі 8000,00 грн. та гонорару успіху в сумі 6482,90 грн. На підтвердження здійснення розрахунку суду надана квитанція до прибуткового касового ордеру № 12/11 від 02 листопада 2022 року про сплату позивачкою витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до висновків, викладених у постановах  Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у ст. ст. 137, 141 ЦПК України критерії.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1   є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Складання позову  ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не потребувало аналізу  великої кількості документів. У справах даної категорії наявна усталена судова практика, на правові висновки Верховного Суду в аналогічних справах посилався у позовній заяві  представник ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до п. 3.1  договору № 12 про надання правової допомоги від 26 січня 2022 року сторони обумовили, що сума фіксованої винагороди - 8000,00 грн. включає оплату таких послуг та робіт адвоката: попереднє вивчення справи, подання до суду заяви про забезпечення позову, подання до суду позовної заяви, участь у судових засіданнях.
Матеріали справи не містять даних звернення представника ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову. Представник позивачки не з`явився в судове засідання. 
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного провадження, наявність сталої судової практики за спорами даної категорії, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення із ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Такий розмір витрат на правничу допомогу відповідає вимогам розумності та справедливості.
Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на те, що суд не присудив відшкодування передбаченого договором  про надання правової допомоги гонорару успіху в розмірі 6482,90 грн.
Звертаючись до суду з позовом, представник ОСОБА_1 не визначив суму витрат на правничу допомогу, яку просив стягнути з відповідача, та лише зазначив, що розрахунок витрат на правничу допомогу буде наданий суду до завершення розгляду справи (а.с. 2).
В клопотанні від 02 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 додав лише копію договору про надання правничої допомоги та копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 8000,00 грн. (а.с. 28, 29). У клопотанні не зазначена  сума витрат на правничу допомогу, яка на думку представника ОСОБА_1 підлягала відшкодуванню, а не заявлені вимоги про відшкодування позивачці також і гонорару успіху  в сумі 6482,90 грн. (а.с. 27).
Крім того, суд першої інстанції вирішив питання відшкодування витрат на правничу допомогу в цілому, не розділяючи їх на фактичні витрати по оплаті послуг адвоката та гонорар успіху. Суд правильно зменшив до 4000 грн. розмір компенсації витрат на правову допомогу,виходячи із засад реальності, співмірності та справедливості. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Харчука Василя Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                             Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                                      Крижанівська Г.В.
 
                                                                                            Матвієнко Ю.О.