Номер провадження: 33/813/914/23
Номер справи місцевого суду: 521/6216/23 
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року                                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., 
за участю: 
секретаря судового засідання - Тьосової Я.В., 
представника Одеської митниці Держмитслужби України - Кептене Д.А.,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ковташа Д.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.А. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 року, якою щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась в м. Житомир, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14.08.2014 року, ІПН - НОМЕР_2 ,
закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України,
встановив:
 
оскарженою постановою суді місцевого суду провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №0291/50000/23, відносно ОСОБА_1  закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Згідно з оскарженою постановою, місцевим судом встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил вбачається, що 01.03.2018 року, між ТОВ «Дім техніка-Одеса» (ЄДРПОУ 32400648) та компанією «Cixi feilong nternational trading co.ltd» (Китай) було укладено контракт №UA-0318/3 щодо поставок товарів в Україну.
В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту в зону діяльності Одеської митниці на вантажному автомобілі реєстраційний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , у контейнері СSNU8316130 надійшли товари «електропобутові прилади, коробки та рекламна продукція», загальною вагою брутто 13426,33 кг.
09.02.2023 року відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України в зоні діяльності ПК «Одеса-Ліски» ВМО №1 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, на підставі заяви ТОВ «Імпорт сервіс юг», ОСОБА_1 було проведено фізичний огляд товару, який знаходився у контейнері СSNU8316130.
09.02.2022 року декларантом ТОВ «Імпорт сервіс юг»  ОСОБА_1 , яка діє на підставі договору-доручення №01/05-19 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів і транспортних засобів була підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ40ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №23UA500490001152U3.
В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом до Одеської митниці були надані: інвойс від 29.12.2022 року №СІ9976, пакувальний лист до інвойсу від 29.12.2022 року, СМR від 08.02.2023 №9976, декларація про відповідність від 07.02.2023 року, контракт від 01.03.2018 року № UA-0318/3 та інші товаросупровідні документи.
Згідно інформації зазначеної у МД №23UA500490001152U3 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Cixi feilong nternational trading co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Дім техніка-Одеса» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 22-А, оф. 401, ЄДРПОУ 32400648).
Відповідно до граф 31, 35, 38 МД № 23UA500490001152U було заявлено 3 найменування товару, з них товар №1 «Електропобутові прилади що працюють від напруги 220В, нові, праски електричні з парою в асортименті: мод.DI201T - 2280 шт., мод.DI228C-2008 шт. Торговельна марка: DARIO мод.VEI0203 - 2280 шт. мод.VEI0225 - 2160 шт. мод.VEI0247 - 2008 шт. Торговельна марка : VilgrandКраїна виробництва : CN. Виробник : Cixi feilong nternational trading co.ltd». Вага брутто складає: 13391,33 кг, вага нетто: 11216,72 кг.
Сума митних платежів по товару №1 за МД № 23UA500490001152U становить 329456,38 грн.
Під час здійснення митних формальностей за МД № 23UA500490001152U, за результатами митного огляду фактично було встановлені розбіжності по ваговим характеристикам. Загальна вага нетто товару, згідно зважування 11216,72 кг, загальна вага з первинной упаковкой 12605 кг, загальна вага по МД 11216,72 кг, загальна вага по маркуванню 11145,12 кг. Загальна вага брутто при зважуванні одного короба та множенні на числове значення, згідно кількості місць по моделям складає 13168,16 кг по МД складає 13391,33 кг.
Так, встановлена невідповідність ваги нетто переміщуваних товарів вплинула на оподаткування товарів митними платежами, оскільки відповідно до поданої МД митна вартість товарів визначена декларантом резервним методом в одиницях виміру - кілограмах, виходячи з вартості 1 кг нетто товарів на рівні 2,51 доларів США.
Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару відповідно до службової записки митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 16.02.2022 №7.10-28.5-01/267 становить 370232,79 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 40776,41 грн.
Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД від 09.02.2023 № 23UA500490001152U є директор ТОВ «Імпорт сервіс юг» гр. України ОСОБА_1 , яка відповідно до вимог ст. 266 Митного кодексу України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.
Таким чином, на думку митного органу, декларант ТОВ «Імпорт сервіс юг»  ОСОБА_1 заявила в МД від 09.02.2023 № 23UA500490001152U неточні відомості, щодо ваги товару і тим самим вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 40776,41 грн.
На підставі вищевказаних обставин, у відношенні гр. України ОСОБА_1 було складено протокол про ПМП №0291/50000/23 за ст. 472 МК України.
Оскаржена постанова мотивована тим, що посадова особа Одеської митниці без пояснень походження в Акті огляду ще одного виду ваги - «з первинною упаковкою», вивела новий результат зважування товару «праски разом з первинною упаковкою» 12 605 кг. При цьому, ані Акт огляду, ані протокол про порушення митних правил, чи інші матеріали справи не містять роз`яснень, як необхідно трактувати первинну упаковку застосовану до такої продукції як «праска». Цей товар не має якихось окремих чохлів, футлярів або іншої невід`ємної тари, що невіддільна від цієї продукції до його споживання. Натомість, наявні тільки пакувальні коробки, в яких вони знаходяться, але це становить вагу брутто, яка була вказана декларантом вірно, що підтверджується посадовими особами митниці в Акті огляду та протоколі про порушення митних правил. Одеською митницею не надано жодних належних та допустимих доказів, які б містили фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку були підстави кваліфікувати обставини декларування товарів за ЕМД № 23UА500490001152U3 від 09.02.2023, як будь-яке порушення митних правил.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимов Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від 50-150% несплаченої суми митних платежів.
Апелянт зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена внаслідок неврахування важливих обставин, оскільки порушення полягало у наданні митному органу неточних відомостей щодо ваги товарів і тим самим ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 40776, 41 грн.
До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковташ Д.М. звернувся із запереченнями на апеляційну скаргу представника митниці.
В обґрунтування заперечень захисник зазначає, що постанова місцевого суду є законною та вмотивованою, оскільки представником митниці в апеляційній скарзі не вказано, в чому саме полягало порушення ОСОБА_1 та підстав для визнання її винуватою, а відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України знайшло своє відображення в мотивувальній частині постанови місцевого суду.
Щодо тривалого строку розгляду справ такої категорії, апеляційний суд зазначає наступне.
17.05.2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшли на адресу Одеського апеляційного суду та того ж дня розподілені у провадження судді-доповідача Батрака В.В.
В подальшому справа неодноразово відкладалась.
30.05.2023 року Вища рада правосуддя прийняла рішення №567/0/15-23 (зі змінами до рішення від 31.05.2023 року за №572/0/15/23) про дострокове закінчення відрядження судді Херсонського апеляційного суду - Батрака В.В., у зв`язку з чим 07.06.2023 року матеріали судової справи щодо ОСОБА_1 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, передано судді-доповідачу Котелевському Р.І. та прийнято ним до провадження.
Заслухавши суддю-доповідача; представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; захисникаКовташа Д.М., який заперечував про ти задоволення апеляційної скарги та просив врахувати заперечення, подані ним; вивчивши матеріали справи; апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 
Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил. 
Декларування, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 1 ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в достатній мірі приділив увагу дослідженню та аналізу матеріалів справи, сформованим Одеською митницею Держмитслужби України щодо порушення ОСОБА_1 , як декларантом митних правил, передбачених ст.472 МК України.
Апеляційний суд погоджується з висновками судді районного суду, що митними органами не доведено та не підтверджено, долученими до справи про порушення митних правил за протоколом №0291/50000/23, в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.
Так, місцевим судом досліджено обставини переміщення через митний кордон України  в зоні діяльності ПК «Одеса-Ліски» ВМО №1 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці товарів, зазначених відповідно до граф 31, 35, 38 МД № 23UA500490001152U3, а саме: 3 найменування товару, з них товар №1 «Електропобутові прилади що працюють від напруги 220В, нові, праски електричні з парою в асортименті: мод.DI201T - 2280 шт., мод.DI228C-2008 шт. Торговельна марка: DARIO мод.VEI0203 - 2280 шт. мод.VEI0225 - 2160 шт. мод.VEI0247 - 2008 шт. Торговельна марка : VilgrandКраїна виробництва : CN. Виробник : Cixi feilong nternational trading co.ltd». Вага брутто складає: 13391,33 кг, вага нетто: 11216,72 кг. 
Вказані товари переміщувались в рамках зовнішньоекономічного контракту 01.03.2018 року між ТОВ «Дім техніка-Одеса» (ЄДРПОУ 32400648) та компанією «Cixi feilong nternational trading co.ltd» (Китай) було укладено контракт №UA-0318/3 щодо поставок товарів в Україну.
При цьому, митним органом під час здійснення митних формальностей за МД № 23UA500490001152U, за результатами митного огляду фактично було встановлені розбіжності по ваговим характеристикам. Загальна вага нетто товару, згідно зважування 11216,72 кг, загальна вага з первинною упаковкой 12605 кг, загальна вага по МД 11216,72 кг, загальна вага по маркуванню 11145,12 кг. Загальна вага брутто при зважуванні одного короба та множенні на числове значення, згідно кількості місць по моделям складає 13168,16 кг по МД складає 13391,33 кг.
В оскарженій постанові вірно зазначено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.
Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України, порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок №631), та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі - Порядок №651).
При цьому, діючим митним законодавством визначена процедура декларування, передбачена ч.1 ст.257 МК України  шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частиною сьомою зазначеної статті визначено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Крім того, ч.7 ст.257 МК України, передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких є відомості щодо кількості у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру.
Будь-яких інших даних, у даному випадку щодо ваги товару, митне законодавство не визначає, лише мається вказівка на одиниці виміру, а не на вагу товару брутто (вага товару разом з упаковкою) та нетто (вага товару без упаковки).
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду стосовно того, що митним органом в протоколі про порушення митних правил зазначено три ваги товару, при цьому зазначена вага нетто, яка встановлена митним органом, а саме: 11 216,72 кг (вага нетто в митній декларації та товаросупровідних документах склала таку ж вагу - 11 216,72 кг); вага брутто встановлена митним органом, а саме: 13 168,16 кг, при цьому в митній декларації та товаросупровідних документах вага брутто зазначена 13 391,33 кг, тобто більше, ніж встановлено митним органом. 
Водночас, митними органами проведено зважування товарів, визначена вага нетто та брутто, а також загальна вага з первинною упаковкою, яка склала 12605 кг.
Відповідно до п.9 ч.2 Загальних положень Порядку №651, первинна тара (упаковка) - тара (упаковка), що невіддільна від товару до його споживання і в якій товар подається для роздрібного продажу.
Абзацом 2 опису Графи 38 «Маса нетто (кг)» (Порядку №651) встановлено, що для товару, що переміщується в первинній тарі (упаковці), що невіддільна від товару до його споживання без шкоди його споживчим властивостям, якщо маркуванням товару чи документами, необхідними для здійснення його митного контролю та митного оформлення, не визначено вагу товару без будь-якої упаковки, зазначається вага товару з урахуванням ваги такої первинної тари (упаковки).
Відповідно до зовнішньоекономічного Контракту №UA-0318/3, укладеного  01.03.2018 року між ТОВ «Дім техніка-Одеса» (ЄДРПОУ 32400648) та компанією «Cixi feilong nternational trading co.ltd» (Китай) в п.7 «Упаковка и Маркировка» зазначено порядок відвантаження товару в упаковці, який має відповідати характеру продукції, має зберігати продукцію від пошкоджень…(а.с. 24).
В подальшому, Додатковою угодою №7 від 29.12.2022 року до Контракту №UA-0318/3, укладеного 01.03.2018 року, внесено до п.7.2 зміни, відповідно до яких «упаковка та консервація повинні зберігати продукцію від пошкоджень при перевезенні її морем, автотранспортом, а також тривалого зберігання. В упаковку входить весь картон, поліетилен та інші консерваційні продукти. Упаковка не відноситься до маси нетто, вагою нетто є безпосередньо вага продукту».
Тобто, вказаними змінами до Контракту визначено вагу товару без будь-якої упаковки, що на підставі абз. 2 опису Графи 38 «Маса нетто (кг)» (Порядку №651) дозволяє вказувати декларанту вагу нетто товарів без будь-якої упаковки, що і було зазначено ОСОБА_1 .
При цьому, зазначена ОСОБА_1 в Графі 38 МД № 23UA500490001152U вага нетто 11216,72 кг, співпала з вагою нетто під час проведення митного огляду, а тара, яку митний орган визначив як (упаковка), що невіддільна від товару до його споживання і в якій товар подається для роздрібного продажу, була врахована не зважаючи на наявні зміни до п.7.2 Контракту №UA-0318/3, укладеного 01.03.2018 року, згідно з яким така тара не є невіддільною від товару, а передбачена для запобігання пошкоджень продукції при її перевезенні.
З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками судді місцевого суду про те, що митним органом не доведена наявність в діях ОСОБА_1 як умислу на порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, а також наявності взагалі обставин, які б могли вказувати на наявність в її діях хоча б одного елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. 
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суддя районного суду з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, оцінив всі наявні в справі докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
При цьому, апеляційний суд враховує відсутність у митного органу доказів на спростування наведених висновків суду.
З урахуванням наведеного, досліджені в суді першої інстанції обставини, які перевірені в ході апеляційного розгляду, дозволяють суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що в суді першої інстанції були досліджені всі обставини справи та надана їм належна оцінка.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. 
Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
За викладених, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку митним органом не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, у зв`язку із чим суддя місцевого суду при ухваленні оскаржуваної постанови, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх належним чином, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст.8,62 Конституції України, ст. 529 Митного Кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.А.- залишити без задоволення.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил № 0291/50000/23 від 24.02.2023 року відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський