П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1403/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
24 липня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 76 % від відповідних сум грошового забезпечення, протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19 грудня 2019 року, згідно до передбаченого чинного законодавства, підзаконних актів із урахуванням основного розміру пенсії 76 % грошового забезпечення, відповідно до пенсійної справи та додаткових документів МВС і Пенсійного фонду, а також зобов`язати здійснити виплату за вказаний період.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 560/8033/22, здійснюючи перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, протиправно зменшив розмір перерахованої пенсії з 76 відсотків сум грошового забезпечення до 70 відсотків.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 76 % від суми грошового забезпечення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідачем було правомірно обмежено розмір пенсії позивача до 70 %. 
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує з 17 грудня 2002 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Пенсію за вислугу років позивачу призначено у розмірі 76 відсотків грошового забезпечення за 27 років військової служби, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.01.2023 року № 571/87/Р-02/8-2200/23.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 560/8033/22, що набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" від 30.06.2022 № 3023; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" від 30.06.2022 № 3023, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 76 відсотків від сум грошового забезпечення.
Листом від 17 січня 2023 року відповідач повідомив, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням перерахованих сум пенсій з 01 грудня 2019 року у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування під час перерахунку пенсії 70 відсотків грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. У постанові від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17 Верховний Суд зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.
Аналогічні висновки також викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, що вказує на протиправність оскаржуваних дій. 
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно із ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон № 1166-VII), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Саме вищевказане редакція ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року пенсія обчислювалась, виходячи з розміру 76 відсотків грошового забезпечення.
Вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, слід врахувати, що згідно з ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи людини і громадянина, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року, зі змісту якого слідує, що принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, внесені Законом № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
У постанові від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17 Верховний Суд зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.
Аналогічні висновки також викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.
Згідно із ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Крім того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.
Отже, у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії.
У пункті 50 рішення у справі "Щокін проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом".
Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії позивача з 76 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення при проведенні перерахунку з 01 грудня 2019 року є протиправними.
Відтак, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 76 відсотків сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Слід також зазначити, що колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №380/20447/21, оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року постановлено повернути справу № 380/24477/21 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. 
Так, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку "при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення". Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: "у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку".
Більше того, у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 380/24477/21 колегія суддів Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від зазначених вище висновків у справі, що розглядалась. 
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Боровицький О. А.