ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 р. 	Справа № 480/261/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 07.06.22  по справі № 480/261/21
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Держгеокадастру у Сумській області   за участю   третьої особи                Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія 
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

07.10.2021 від представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( далі – ГУ Держгеокадастр у Сумській області, заявник, відповідач) до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій останній просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме боржника – Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на Липоводолинську селищну раду Роменського району Сумської області; зупинити виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі № 480/261/21 до розгляду даної заяви.
В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначив, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі № 480/261/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області про зобов`язання вчинити дії – задоволено, виконати не можливо,  оскільки внаслідок набрання чинності 27.05.2021 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ (далі – Закон № 1423-ІХ), право щодо розпорядження спірною земельною ділянкою  перейшло до Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, яка увійшла до Липоводолинської селищної територіальної громади. 
З посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі – Закон 1404-VІІІ), статті 52, 379 КАС України, висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові по справі № 905/1956/15 від 26.06.2019, від 12.06.2018 у справі №2а-23895/09/1270, від 09.11.2020 у справі №826/14670/16, наполягав на заміні боржника у виконавчому провадженні, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Сумській області у відповідності до ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України більше не є розпорядником спірної земельної ділянки і не може приймати жодних рішень стосовно неї.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у справі № 480/261/21 у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони виконавчого провадження – відмовлено.
Відповідач, не погоджуючись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 та задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на неврахування судом першої інстанції положень статті 379 КАС України, які також підлягають застосуванню у випадках необхідності заміни сторони виконавчого провадження до відкриття виконавчого провадження, що має місце у спірних відносинах. Просив суд апеляційної інстанції врахувати позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 21.03.2018 по справі № 6-1355/10, від 09.10.2019 по справі  № 711/10368/2012, від 20.11.2013 по справі № 6-122цс13, згідно з якими заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності такого, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Вказує на наявність у спірних правовідносинах ознак процесуального правонаступництва, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на момент набрання законної сили рішенням суду від 24.05.2021 у справі № 480/261/21 втратило можливість розпоряджатись спірною земельною ділянкою, яка була передана у комунальну власність, а тому обов`язок по відновленню порушених прав позивача покладається на Липоводолинську об`єднану територіальну громаду в особі Липоводолинської селищної ради. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного суду в постанові від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15 зазначає, що ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством. 
Вважаючи, що Липоводолинська селищна рада наділена функціями щодо виконання судового рішення по даній справі, як розпорядник спірної земельної ділянки та неможливість його виконання відповідачем, у зв`язку із відсутністю таких повноважень, зазначає, що наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.
10.05.2023 на електронну адресу Другого апеляційного адміністративного суду відповідач надав додаткові пояснення, в яких зауважив, що відповідно до наказу Головного управління за №18-13791/16-20-СГ від 02.04.2020 позивачкою отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, та 06.07.2021 у зв`язку зі зміною законодавства дані матеріали разом із викопіюванням із зазначеним місцем розташування бажаної земельної ділянки відправлені на електронну адресу Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.171-182).
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Сумській області підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 480/261/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа – державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Сумська регіональна філія про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.11.2020 №18-33630/16-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, розміром 1,5706 га, кадастровий номер: 5923255100:10:001:0008, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, та наданні її у власність.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність площею 1,5706 га (кадастровий номер:5923255100:10:001:0008) із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
07.10.2021 представником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просив замінити боржника – Головне управління Держгеокадастру у Сумській області – на Липоводолинську селищну раду Роменського району Сумської області.
Відмовляючи в задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки на час подання заяви, відсутній виконавчий документ в провадженні органу, уповноваженого на примусове виконання рішення, тобто виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі не відкрито, що вказує на необґрунтованість такої заяви.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.
Згідно із частиною 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).
Згідно із статтею 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Пунктом 1 частини 5 статті 15 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
З аналізу вказаних законодавчих норм вбачається, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує, та розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили і завершується з настанням відповідних обставин, передбачених статті 39 Закону № 1404-VIII. За вказаним законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Так, відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 29.08.2022 у справі №160/10978/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
З огляду на викладене, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження у зв`язку з тим, що виконавчий лист в провадженні органу, який здійснює примусове виконання рішення, не перебуває.
Суд апеляційної інстанції враховує, що під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 року (справа № 524/4478/17), від 20.02.2019 року (справа № 826/16659/15), від 30.11.2020 року (справа № 260/453/19).
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.11.2020 по справі № 826/14670/16.
Як вже було зазначено, підставою звернення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження є твердження останнього, що заявник більше не є розпорядником спірної земельної ділянки, у зв`язку із набранням чинності Законом № 1423-ІХ, яким розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України  доповнено пунктом 24, на підставі якого повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою перейшли до Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області.
Отже, для вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні по даній справі слід з`ясувати кому на даний час належать повноваження стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням її правового статусу.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 27.05.2021 за визначенням пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України в редакції Закону № 1423-IX, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:
а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);
б) оборони;
в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;
г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;
д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;
е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.
Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.
З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.
Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті "е" цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані.
До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду".
Згідно з ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.
На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.
Таким чином, моментом з якого земельна ділянка вважається переданою у комунальну власність територіальної громади є дата державної реєстрації права власності останньої на таку земельну ділянку, здійснена на підставі відповідного рішення органів виконавчої влади про передачу земельної ділянки у комунальну власність разом з актом приймання-передачі останньої.
Варто зауважити, що Верховний Суд у постанові по справі № 480/279/21 від 14.08.2023 виснувався щодо необхідності з`ясування судами в аналогічних спорах чи уповноважена (наділена за законом достатніми повноваженнями) відповідна рада, що представляє інтереси територіальної громади, щодо виконання судового рішення у цій справі.
Висновки цієї постанови узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 травня 2023 року у справі № 480/953/21 про те, що приймаючи рішення у порядку статті 52 (заміна сторони чи третьої особи її правонаступником) та 379 (заміна сторони виконавчого провадження) КАС України суди повинні навести належні мотиви стосовно наявності всіх законодавчих та фактичних умов переходу до іншого суб`єкта (враховуючи, зокрема те, що такий суб`єкт, за загальним правилом, не бере безпосередньої участі у прийнятті такого рішення суду про заміну) всіх прав та обов`язків (повноважень) суб`єкта, що вибуває. Застосовуючи положення статті 379 КАС України важливо враховувати таку складову принципу верховенства права як виконуваність судового рішення (обов`язковість).
З урахуванням вищевказаного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне з`ясувати чи дійсно боржник (ГУ Держгеокадастр в Сумській області) втратив повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою (5923255100:10:001:0008 площею 1,5706 га), яка є предметом спору в цій справі.
Колегією суддів встановлено, що згідно з інформацією, яка міститься на офіційному сайті Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (https://sumska.land.gov.ua/) наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.01.2021 №1-ОТГ наказано передати Липоводолинській селищній раді Роменського району Сумської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 436,4883 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Липоводолинської об`єднаної територіальної громади Роменського району (Липоводолинського району) Сумської області згідно з актом приймання-передачі. Право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.01.2021 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.01.2021 № 1-ОТГ передає із державної власності, а Липоводолинська селищна рада Роменського району (Липоводолинського району) Сумської області приймає у комунальну власність Липоводолинської об`єднаної територіальної громади Роменського району (Липоводолинського району) Сумської області земельні ділянки згідно з додатком. Цей акт разом із вказаним наказом є підставою для державної реєстрації права на вказані у додатку земельні ділянки, комунальної власності Липоводолинської селищної ради Роменського району (Липоводолинського району) Сумської області.
Відповідно до пункту 132 додатку до вказаного акту земельна ділянка за кадастровим номером 5923255100:10:001:0008 площею 1,5706 га, в межах якої позивач мала намір отримати у власність земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, передано в комунальну власність Липоводолинської об`єднаної територіальної громади Роменського району (Липоводолинського району) Сумської області.
Отже, з наведеного слідує, що земельна ділянка, яку мала намір отримати у власність ОСОБА_1 перебуває у комунальній власності Липоводолинської ОТГ, що з урахуванням наведених вище приписів пункту 24 розділу Х Земельного Кодексу України, який набрав чинності 27.05.2021, свідчить про те, що саме Липоводолинська селищна рада, починаючи з 27.05.2021 наділена повноваженнями щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою, до яких, зокрема, входять і повноваження щодо затвердження проекту землеустрою, а Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, як орган виконавчої влади, що здійснював відповідні повноваження станом на час перебування останньої у державній власності, з вказаної дати втратило такі повноваження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача та заміни боржника у виконавчому провадженні по справі № 480/261/21 з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на Липоводолинську селищну раду Роменського району Сумської області. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
З огляду на викладене, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в результаті чого суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 по справі № 480/261/21 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони у виконавчому провадженні. 
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області - задовольнити.
Ухвалу  Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 по справі № 480/261/21 - скасувати. 
Прийняти постанову, якою заяву Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.
Замінити сторону у виконавчому провадженні по справі № 480/261/21    з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 25, код ЄДРПОУ 39765885) на Липоводолинську селищну раду Липоводолинського району Сумської області (Україна, 42500, Сумська обл., Липоводолинський р-н, селище міського типу Липова Долина, вул. Роменська, будинок 10, код ЄДРПОУ 04390972).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій