УХВАЛА
 
02 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 753/8495/22
 
провадження № 61-8042св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,     Ступак О. В.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , 
третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на постанову Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б.,           Ратнікової В. М., 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2022 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком. 
Позовна заява мотивована тим, щоз 07 червня 1996 року він з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказував, що на час пред`явлення позову дитина проживає разом з ним за місцем його реєстрації та постійного проживання. Він займається доглядом та вихованням сина, піклується про його стан здоров`я, забезпечує усім необхідним, захищає від небезпеки та створює комфортні та безпечні умови у зв`язку з введенням військового стану в Україні. Він має можливість приділяти вихованню та розвитку дитини увесь свій вільний час, він має відмінне здоров`я, у нього відсутні шкідливі звички, які б могли зашкодити розвитку дитини, психічними захворюваннями він не страждає. Син психологічно прив`язаний до нього, а тому їх спільне проживання відповідатиме найкращим інтересам дитини.
Зазначав, що між ним та відповідачкою неодноразово виникали спори  щодо визначення місця проживання дитини, які негативно впливають на психоемоційний стан сина. Вирішити самостійно спір їм не вдалося. Вважав, що в ситуації воєнного стану в країні є необхідність у визначенні місця проживання сина разом з батьком.
Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року у затвердженні мирової угоди, укладеної між  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком відмовлено. 
Відмовляючи у затвердженні мирової угоди, суд першої інстанції виходив із того, що малолітній син сторін у справі, який має повних 11 років, згоди на її укладення не надавав. Сторони та їх малолітній син у судове засідання не з`явилися, а тому суд був позбавлений можливості з`ясувати думку дитини з питання, яке є предметом розгляду цієї справи. У письмовому висновку органу опіки та піклування зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини малолітній  ОСОБА_4  виявив бажання проживати з батьком, проте суд не може врахувати вказану обставину як погодження ним умов мирової угоди, оскільки зазначені у позовній заяві та мировій угоді адреси місця проживання сторін суперечать даним акту обстеження умов проживання дитини, складеного органом опіки та піклування в рамках процедури підготовки, передбаченого законом, письмового висновку щодо розв`язання спору, відповідно до якого батько з сином протягом року проживають за адресою, яка є адресою фактичного проживання відповідачки ( АДРЕСА_1 ). Даних про те, кому належить вказане житло та на яких підставах у ньому проживає дитина, матеріали справи не містять.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року 
у складі судді Трусової Т. О. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для його задоволення, оскільки позивачем недоведено факту окремого проживання сторін та наявності між ними спору щодо місця проживання дитини, тобто обставин, з якими матеріальний та процесуальний закон пов`язує вирішення цього питання в судовому порядку.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у затвердженні мирової угоди, укладеної 02 травня 2023 року між  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком відмовлено. 
Суд апеляційної інстанції, дослідивши умови мирової угоди від 02 травня 2023 року, врахувавши предмет спору, який впливає на права дитини, вважав, що її положення можуть призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів дитини, а також відповідача - матері дитини щодо самостійного виховання батьком сина, враховуючи, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо виховання та розвитку дитини відповідно до статей 141, 150, 152 СК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що, врахувавши наявність спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, який вони у досудовому порядку вирішити не змогли, психофізіологічні особливості дитини, її думку щодо місця проживання, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що встановлення місця проживання дитини з батьком буде максимально відповідати інтересам дитини.
При цьому, суд апеляційної інстанції врахував висновок від 21 листопада 2022 року № 101-7993/02 служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання дитини, згідно з яким орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .
Апеляційний суд послався на Конвенцією про права дитини                            від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), та прецедентну практику Європейського суду з прав людини      (далі - ЄСПЛ).
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду в резолютивній частині змінити, визначити місце проживання дитини разом з батьком за адресою його місця проживання. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової 
палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Дарницького районного суду м. Києва. Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової 
палати Касаційного цивільного суду від 17 липня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на постанову Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - мотивована тим, що апеляційний суд дійшов по суті вимог правильного висновку про задоволення позову, проте позивач просив визначати місце проживання дитини разом з батьком, а не за фіксованим місцем проживання малолітнього сина. З огляду на небезпечну обстановку в державі, позивач не може забезпечити безпеку своїй дитині, перебуваючи саме за фіксованим місцем проживання. Позивачу відома судова практика Верховного Суду про те, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Разом з тим, така судова практика була сформованою протягом часу, коли в державі не існувало загрози національній безпеці та, відповідно, життю і здоров`ю громадян України, у той час, коли не було запроваджено особливого правового режиму - воєнного стану. 
У зв`язку з цим є необхідність передання цієї справи до Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання визначення місця проживання дитини за конкретною адресою у період дії воєнного стану. Беручи до уваги всі обставини цієї справи, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, наявні правові підстави для задоволення позову лише в частині щодо визначення місця проживання дитини з батьком без зазначення конкретної адреси проживання. 
Крім того, відмовляючи у затвердженні мирової угоди, суди попередніх інстанцій не вказали, яким чином умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права третіх осіб. Не зазначено, які саме дії позивача суперечать інтересам малолітньої дитини, якого він представляє, як законний представник. 
У червні 2023 року до Верховного Суду від  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 надійшла заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі із наданням тексту мирової угоди. За змістом наданої мирової угоди сторони визначають місце проживання малолітньої дитини з батьком за його місцем проживання (без визначення конкретної адреси). 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З 07 червня 1996 року  ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився   син - ОСОБА_4 
ОСОБА_5 ,   ОСОБА_2 та їх малолітній син - ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказана квартира належить  ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 листопада 1998 року.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що дитина проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , а  ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що саме він займається доглядом та вихованням сина, піклується про його стан здоров`я, забезпечує усім необхідним, захищає від небезпеки та створює комфортні і безпечні умови, у зв`язку з введенням військового стану в Україні. Посилався на те, що між сторонами неодноразово виникали спори щодо визначення місця проживання дитини, які негативно впливають на його психоемоційний стан, при цьому самостійно вирішити спір їм не вдалося.
01 листопада 2022 року службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації складено акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що вказана квартира є трикімнатною, у дитини окрема кімната. Житло з усіма комунальними зручностями, повноцінно оснащене меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний, чисто, охайно, прибрано. Для виховання та розвитку дитини створені всі умови. Дитина проживає з батьком протягом року (а. с. 67).
Відповідно до висновку від 21 листопада 2022 року № 101-7993/02 служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .
При цьому, у вказаному висновку зазначено, що питання щодо визначення місця проживання дитини 10 листопада 2022 року розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, на якому були присутні батьки дитини та малолітня дитина.
Стосовно визначення місця проживання дитини батько зазначив, що він спроможний задовольнити всі потреби дитини, працює, має стабільний дохід, створив належні житлово-побутові умови. Син почуває себе з батьком у безпеці та впевнено.
ОСОБА_2 не заперечувала щодо проживання дитини з батьком, що свідчить про відсутність спору між батьками.
Під час засідання комісії було заслухано думку малолітнього ОСОБА_7 , який виявив бажання проживати разом з батьком (а. с. 65-66).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та умови мирової угоди, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Статтею 408 ЦПК України визначено, що незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасниківсправи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.
Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.
Дослідивши умови мирової угоди, Верховний Суд дійшов висновку про те, що подана сторонами мирова угода від 14 червня 2023 року не відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, суперечить закону, є невиконуваною.
Відповідно до частини четвертої статті 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Батьки малолітньої дитини, сторони у справі, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тому передали спір до суду, який при розгляді справи враховує висновки органу опіки та піклування (стаття 19 СК України), його участь у справі є обов`язковою. 
Надаючи висновок від 21 листопада 2022 року № 101-7993/02 щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування обстежив умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Це є важливим з огляду на те, що вказане у судовому рішенні місце проживання дитини має дослідити орган опіки та піклування. Зазначене є необхідним для забезпечення найкращих інтересів дитини. 
З огляду на викладене, Верховний Суд відмовляє у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. 
 
Керуючись статтями 207, 408, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В:
 
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження укладеної між ними мирової угоди                 від 14 червня 2023 року відмовити. 
Продовжити судовий розгляд справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на постанову Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець
 
О. В. Ступак