ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2023 р. 	Справа № 440/6927/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області"  на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 20.10.22  по справі № 440/6927/22  за позовом Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області" до   Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку,-
ВСТАНОВИВ:

 17 серпня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області" (надалі по тексту - позивач, ДП "Агентство місцевих доріг Полтавської області") до Державної аудиторської служби України (надалі по тексту - відповідач, Держаудитслужба України), відповідно до якого просить визнання протиправним та скасування висновку Державної аудиторської служби України від 03.08.2022 року про результати моніторингу закупівлі за унікальним номером оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу UА-2021-11-12- 014707-а.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача наголошував, що оскаржуваним висновком зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, проте не конкретизовано яких саме заходів має вжити позивач, щоб не допустити їх в подальшому, а відтак такий висновок є неконкретизованим, не містить чітких вимог або рекомендацій щодо способу усунення виявлених порушень.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 було відмовлено у задоволенні позову. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в  повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що зазначивши у висновку про необхідність "здійснити заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому", відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач та "протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів", не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність. Судом першої інстанції не взято до уваги, що зазначення Держаудитслужбою у висновку вимоги про необхідність "здійснити заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому" без конкретизації яких саме заходів має вжити замовник та без визначення способу усунення виявлених під час моніторингу порушень, фактично спрямованої на майбутнє вимоги, свідчить про його нечіткість та невизначеність, що є порушенням вимог Закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.
Від представника Державної аудиторської служби України  надійшов відзив, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду без змін.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що  позивачем на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель розміщено оголошення про проведення відкритих торгів та тендерну документацію на закупівлю послуг із додаткових робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О1723375 Чорнухи – Лубни на ділянці км 27+300-км32+174 Лубенського району Полтавської області» (код ДК 021:2015:45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), очікуваною вартістю 10 714 420,76 грн (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-11-12-014707-a).
На підставі наказу Держаудитслужби від 11.07.2022 № 136 проведено моніторинг процедури, у тому числі закупівлі UA-2021-11-12-014707-a /а.с. 41-43/.
За результатами такого моніторингу відповідачем складено, підписано та оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (blob:https://prozorro.gov.ua/23450449-0397-463d-a537-613e1167d124) висновок про результати моніторингу процедури зазначеної вище закупівлі, затверджений заступником начальника Держаудитслужби України О.Шкуропатом 03.08.2022 №677 /а.с. 44-45/.
Вважаючи свої права порушеними таким висновком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Державною аудиторською службою України належним чином довело правомірність висновків, зазначених у Висновку від 03.08.2022, складеного за наслідками здійснення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-11-12-014707-a.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України від 26.01.1993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон №2939-XII).
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Статтею 3 Закону №2939-XII передбачено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
У свою чергу правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України від 25.12.2015 №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922-VIII).
Згідно з приписами ст. 3 Закону № 922-VIII, публічні закупівлі ґрунтуються на принципах добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, об`єктивній та неупередженій оцінці тендерних пропозицій, запобіганні корупційним діям і зловживанням.
Як вбачається з матеріалів справи, що спірним висновком встановлено, що за результатами аналізу питання своєчасності оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті, або офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів встановлено порушення частини 4? Постанови № 710. За результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, наявності підстав щодо застосування переговорної процедури закупівлі, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, внесення змін до договору та їх оприлюднення, повноти та своєчасності надання інформації та документів у випадках, передбачених Законом - порушень не встановлено.
З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель та з огляду на відсутність механізму його усунення керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи направлені на недопущення встановленого порушення у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Відповідно до п. 41 постанови Кабінету Міністрів України “Про ефективне використання державних коштів” від 11 жовтня 2016 року №710 (далі - Постанова №710) - головним розпорядникам бюджетних коштів (розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня), суб`єктам господарювання державного сектору економіки з метою прозорого, ефективного та раціонального використання коштів необхідно забезпечити:
- обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі;
- оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення конкретної процедури закупівель або повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури закупівель.
Отже, норма п.41 Постанови №710 має імперативний характер щодо її виконання головними розпорядниками бюджетних коштів (розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня), тобто є обов`язковою.
Відтак, встановлений імперативний обов`язок оприлюднення такої інформації Замовником здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення конкретної процедури закупівель або повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури закупівель.
Так позивачем не заперечується факт, що ним дійсно не оприлюднено інформацію про обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення конкретної процедури закупівель або повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури закупівель.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, встановлене відповідачем порушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними доказами та не спростовано позивачем.
Щодо тверджень апелянта про те, що зазначивши у висновку про необхідність "здійснити заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому", відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач та "протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів", не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність, є такими, що не відповідають обставинам справи.
Так, відповідно до ч.6 ст.8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються: зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) у сфері публічних закупівель (п.5 ч.7 ст.8 Закону №922-VIII).
Судом встановлено, що Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі містить наступні зобов`язання щодо усунення порушень: здійснити заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Як зазначив орган державного контролю, саме такі заходи ним визначено у зв`язку з відсутністю законодавчо визначеного механізму усунення тих порушень, які встановлено за результатом моніторингу процедури закупівлі.
В той же час, моніторинг процедури закупівлі - це аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону №922-VIII).
Колегія суддів зазначає, що, враховуючи відсутність механізму усунення виявленого порушення та беручи до уваги мету моніторингу процедури закупівлі, зобов`язальна частина висновку  фактично носить превентивний характер.
Отже, у вказаному Висновку визначено заходи щодо усунення виявленого порушення, які є співмірними із виявленими порушеннями, чіткими та зрозумілими.
При цьому, колегія суддів враховує, що оскаржуваний висновок не містить зобов`язання для позивача щодо припинення договірних відносин із учасником закупівлі, а містить зобов`язання щодо вжиття заходів на недопущення вказаних порушень у майбутньому, тобто жодним чином не створює для нього нових обов`язків в частині предмету закупівлі, не скасовує та не звужує його прав, що потребують захисту, а лише вказує на необхідність дотримання у майбутньому законодавства, що регулює проведення публічних закупівель.
Крім того, за приписами ч. 8 статті 8 Закону №922-VIII Замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.
Колегія суддів зазначає, що правом вибору певного конкретного способу усунення виявлених у ході ревізії порушень відповідно до приписів статті 65 Господарського кодексу України наділений саме керівник підприємства. Разом з тим, якщо у вимозі не зазначено конкретного способу її виконання, то вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 та у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 820/3534/16 та від 03 червня 2020 року у справі № 826/18894/16.
Отже, Державна аудиторська служба України конкретизувало, яких саме заходів має вжити позивач, визначило спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.
Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 11 червня 2020 року в справі №160/6502/19, від 12 серпня 2020 року у справа № 160/11304/19, від 21 січня 2021 року у справі №400/4458/19, від 28 січня 2021 року у справі №160/12925/19 колегія суддів відхиляє, оскільки судові рішення Верховним Судом прийняті за інших фактичних обставин справи.
Наведене в сукупності свідчить про обґрунтованість оскаржуваного висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-11-12- 014707-а.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області" - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі № 440/6927/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко