ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/6017/23                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Пироженко В.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 вересня 2023 року                                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної митної служби України на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду міста Черкаси з адміністративним позовом до Черкаської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил посилаючись на те, що 14.12.2022 року Черкаською митницею в особі начальника Черкаської митниці Меньшикова Д.О. було винесено постанову про порушення митних правил № 0052/90200/22, згідно якої його як фізичну особу було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України  і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 40 260,96 грн. 
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 2023 року адміністративний позов задоволено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного  позову відмовити в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
15.09.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та ОСОБА_1 . 
Беручи до уваги клопотання представника позивача, а також неприбуття представника відповідача у судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2019 року Черкаською митницею ДФС за митною декларацією типу ІМ-40-ДЕ було здійснено митне оформлення в режимі імпорту товару «пакувальна плівка і плівкові вироби з полімері етилену бувші у використанні (воринна сировина), у вигляді шматків, деформовані (м`яті, рвані, пресовані), не придатні для використання за прямим призначенням в якості упаковки, які можуть бути використані для подальшої переробки, колір-прозорий» вагою 19700,00 кг вартістю 31520,00 польських злотих. Вказаний товар надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 на виконання зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 року № 17072018, укладеного зазначеною особою з компанією «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» за комерційним інвойсом від 12.03.2019 року № 02/03/2019 та міжнародною товарно-транспортною накладною від 12.03.2019 № А028145. 
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.29 додатку І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року № 1678-У11, в графі 36 МД № UA902050/2019/503029 ФОП ОСОБА_1 заявлено наявність пільги по сплаті ввізного мита (код пільги 410). 
Підставою для отримання вказаної пільги послугував сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 № PL/MF/AN0034477 від 13.03.2019 року отриманий ФОП ОСОБА_1 від компанії «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» згідно п.3.10 зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 року № 17072018. 
Згідно графи 47 МД «Нарахування мита та митних платежів» при декларуванні вищевказаного товару ОСОБА_1 було сплачено митні платежі на суму 44734,39 грн. При цьому нарахування ввізного мита в сумі 11183,60 грн здійснено умовно у зв`язку зі звільненням від оподаткування на підставі заявленої в графі 36 МД пільги за кодом 410. 
Згідно інформації митних органів Республіки Польща, доведеної листом Державної митної служби України від 27.06.2022 № 15/15-03-01/7/2125 встановлено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 № PL/MF/AN0034477 від 13.03.2019 року є автентичним, але експортер (компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA») не надала витребувані матеріали під час розслідування документи та не довів преференційне походження товару, а тому останній не має преференційного походження з ЄС.
14.12.2022 року Черкаською митницею в особі начальника Черкаської митниці Меньшикова Д.О. було винесено постанову про порушення митних правил № 0052/90200/22, згідно якої ОСОБА_1 , як фізичну особу було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст.485 Митного кодексу України  і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 40 260,96 грн. 
Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 під час здійснення декларування товару за МД від 18.03.2019 року № UA902050/2019/503029 було безпідставно заявлено наявність пільги зі сплати ввізного мита, що призвело до несплати митних платежів на загальну суму 11183,60 грн. Підставою для отримання вказаної пільги послугував сертифікат з перевезення походження товару форми EUR.1 № PL/MF/AN0034477 від 13.03.2019 року, отриманий ФОП ОСОБА_1 від компанії «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» згідно п.3.10 зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 року № 17072018. ОСОБА_1 є співзасновником вказаної компанії, тобто ФОП ОСОБА_1 та компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» є взаємопов`язаними особами. 
21.11.2022 року за даним фактом уповноваженою особою Черкаської митниці відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.485 Митного кодексу України . Протокол складено на підставі інформації митних органів Республіки Польща, доведеної листом Державної митної служби України від 27.06.2022 року № 15/15-03-01/7/2025 яким встановлено, що сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AN0034477 від 13.03.2019 року є автентичним, але експортер (компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA») не надав витребувані матеріали під час розслідування документи та не довів преференційне походження товару, а тому останній не має преференційного походження з ЄС. Тому, на думку посадових осіб Черкаської митниці, ФОП ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тобто вчинено правопорушення за ч. 1 ст.485 Митного кодексу України.
Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, звернувся до суду з адміністративним позовом.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої   статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим       кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
У відповідності до положень ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості.
Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
П. п. 1, 4 ст. 289 Митного кодексу України  передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України, а також після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
Згідно зі статтею 458 Митного кодексу України  порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
За приписами ч.1 ст. 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Згідно ч.1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Отже, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України .
Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 Митного кодексу України ) .
Диспозицією ст. 485 Митного кодексу України передбачено адміністративну відповідальність у разі заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
У відповідності до ч. 1,2 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Згідно ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу направлялися рекомендовані повідомлення про розгляд справи, проте вони було повернуті за закінченням терміну зберігання.
Водночас, позивач зазначив, що відповідачем був пропущений строк притягнення його до адміністративної відповідальності, адже про порушення його декларування відповідачу стало відомо в 2020 році з відповіді, яку надіслала Республіка Польща. 
Судом встановлено, що Державна митна служба України листом № 15/15-03-01/11/4303 від 01.10.2021 року звернулася до Регіонального управління у Вроцлаві Національної фінансової адміністрації Республіки Польща щодо перевірки достовірності сертифікатів з перевезення товару та декларацій про походження, а також правильності інформації що міститься в 92х рахунках фактур, наданих експортером «GMA GROUP SР. Z.O.O.» 
Згідно відповіді з Республіки Польща № 0601-1GC.4331.3.200 встановлено, що Державною митною службою України було направлено запит за № 20194/5/99-99-04-02-16 від 29.11.2019 року, який послугував підставою для надання Обласним управлінням доходів у м. Любліні інформації щодо джерела походження документів, наданих експортером «GMA GROUP SР. Z.O.O.». 
Згідно копії даного листа Державної фіскальної служби України від 29.11.2019 року за № 20194/5/99-99-04-02-16 вбачається, що вказаний лист щодо перевірки достовірності сертифікатів та декларацій з перевезення товар надійшов та був фактично отриманий уповноваженими особами Державної митної служби України за вхідним номером № 20187/11 від 30.07.2020 року. Тобто, відповідачем порушена перевірка достовірності подання митної декларації ОСОБА_1 лише через два роки з моменту фактичного отримання відповіді від Республіки Польща. 
Згідно ч.1 ст. 467 Митного кодексу України  якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.
Судом першої інстанції встановлено, що порушення митних правил було виявлено відповідачем в момент отримання листа, в саме 30.07.2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно приписів ч.1 ст. 531 Митного кодексу України , підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем пропущений шестимісячний строк для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      О.В.Епель

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк