П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/177/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
05 липня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М., 
представника позивача: Кавун О.І.,
представника відповідача: Савченко О.В.       

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Староушицької селищної ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -  Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет до Староушицької селищної ради про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В січні 2023 року заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Староушицької селищної ради, в якому просив:

1.1. Визнати протиправним та нечинним рішення сорок шостої сесії Староушицької селищної ради шостого скликання від 11.03.2015 №1 «Про затвердження Генерального плану населеного пункту смт Стара Ушиця».

2. Позовні вимоги мотивував тим, що віднесення у генеральному плані смт.Стара Ушиця земель водного фонду до земель забудови сприяє здійсненню незаконного будівництва на цих землях, а також зменшенню розмірів земель водного фонду. Змінивши незаконно цільове призначення земель водного фонду, Генеральним планом фактично узаконено забудову прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, яка за жодних умов не може бути забудована, оскільки є природоохоронною територією.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та нечинним рішення сорок шостої сесії Староушицької селищної ради шостого скликання від 11.03.2015 №1 "Про затвердження Генерального плану населеного пункту смт. Стара Ушиця". 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Староушицька селищна рада подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що перебування прибережної захисної смуги у межах населеного пункту в категорії земель житлової та громадської забудови жодним чином не порушує вимоги Земельного кодексу України та не свідчить про обов`язковість їх забудови. Землі житлової та громадської забудови можуть використовуватись не тільки для розміщення житлової забудови, громадських будівель та споруд, а і для інших об`єктів загального користування, не пов`язаних з будівництвом (культурно-оздоровчого, рекреаційного призначення, для спортивних і туристичних цілей тощо).

6. Також звертає увагу, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не встановлює обов`язку проведення екологічної експертизи містобудівної документації сільських населених пунктів.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Рішенням сорок шостої сесії Староушицької селищної ради шостого скликання від 11.03.2015 №1 "Про затвердження Генерального плану населеного пункту смт.Стара Ушиця" затверджено Генеральний план населеного пункту смт.Стара Ушиця, розроблений ТОВ «Альфа Гарант ЛЛС».

8. Згідно інформації Хмельницької обласної державної адміністрації, наведеної у листі від 30.11.2021 №68/34-12-7540/2021, за наявною в Департаменті природних ресурсів та екології обласної державної адміністрації інформацією проекти генеральних планів населених пунктів Хмельницької області для здійснення державної екологічної експертизи не надходили.

9. Межа смт.Стара Ушиця проходить уздовж річки Дністер. Враховуючи класифікацію річок, визначену ст. 79 Водного кодексу України, Дністер відноситься до великих річок.

10. Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет у листі від 16.02.2022 №221/06/2022 зазначило, що за результатами співставлення викопіювання Генерального плану смт. Стара Ушиця, з використанням інтернет - ресурсу «Публічна кадастрова карта України», з проектом водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС, встановлено: ділянки, що знаходяться в південно-східній частині смт.Стара Ушиця, розташовані в межах прибережно-захисної смуги водосховища.

11. Коди цільового призначення земельних ділянок, що знаходяться в південно-східній частині смт. Стара Ушиця: 01.05 - для індивідуального садівництва, 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 01.04 - для ведення підсобного сільського господарства, - не відповідають вимогам статті 89 Водного кодексу України щодо обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах, де забороняється:

-  розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і заліснення), а також садівництво і городництво;

- будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, гаражів та стоянок автомобілів та ін.

12. Відповідно до листа Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 25.11.2022 №1090/06/2022, на представленому Генеральному плані смт. Стара Ушиця межа прибережної захисної смуги не відповідає Проекту водоохоронної зони Дністровського водосховища. Разом з тим, в умовних позначеннях Генерального плану проектна межа населеного пункту співпадає з межею прибережної захисної смуги зазначеної в Проекті, окрім ділянки (територія житлово - садибної забудови) в південно-східній частині Генерального плану.

13. Натомість, позначена на Генеральному плані червоним кольором межа прибережної захисної смуги та розташована на ній територія житлово - садибної забудови не відповідає вимогам ст.88,89 Водного кодексу України.

14. Згідно викопіювання із генерального плану смт.Стара Ушиця частина земельних ділянок прибережної захисної смуги віднесені до земель забудови.

15. Хмельницька обласна прокуратура листами від 11.10.2021 №15/1-593вих-21, від 16.12.2021 №15/1-685вих-11 та від 01.02.2022 №15/1-75вих-22 повідомляла Державну інспекцію архітектури та містобудування України про виявлені порушення. Запропонувала провести заходи архітектурно-будівельного контролю.

16. Проте заходи щодо усунення виявлених порушень Державною інспекцією архітектури та містобудування України не вживались. У листі від 03.11.2021, надісланому на адресу Хмельницької обласної прокуратури, Державною інспекцією архітектури та містобудування України вказано про те, що здійснення заходів позапланової перевірки щодо встановлення факту можливого порушення при будівництві на земельних ділянках в межах прибережної захисної смуги річки Дністер можливе після надання вимоги правоохоронних органів щодо проведення перевірки, складеної на підставі ухвали слідчого судді.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

17. Позивач заперечує проти доводів наведених в апеляційній скарзі та вказує, що  твердження апелянта про можливість внесення змін до Генерального плану Староушицької селищної ради не змінює на даний час обставин того, що він розроблений та затверджений з порушенням вимог законодавства, а тому оскаржуване рішення необхідно скасувати.

18. Генеральний план затверджений без попередньо проведеної державної екологічної експертизи, що є порушенням законодавства, чинного на час прийняття оскаржуваного рішення. Крім цього, затвердження на місцевому рівні містобудівної документації без проведення громадських слухань щодо такої документації забороняється (частини друга статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

19. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-6 цієї постанови.

20. Третя особа вказує, що за результатами співставлення викопіювання Генерального плану смт.Стара Ушиця з проектом водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС встановлено, що ділянки, які знаходяться в південно-східній частині смт.Стара Ушиця, розташовані в межах прибережно-захисної смуги водосховища. Інформація щодо прийняття рішень про скасування (визнання недійсною, іншим чином скасовування) проектної документації водоохоронної зони Дністровського водосховища Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розробленої інститутом «Укрдіпроводгосп» та затвердженої в 1986 році та виготовлення іншої проектної документації водоохоронної Дністровського водосховища в управлінні відсутня.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22.  Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і далі у тексті цієї постанови у редакції, чинній станом на час виникнення спірних у справі правовідносин), який, згідно з преамбулою до цього Закону, є основним нормативно-правовим актом, що встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

23. За визначенням понять, наведеним у пунктах 2, 3, 7 та 13 частини першої статті 1 вказаного Закону генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

24. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

25. Згідно з частинами першою, третьою статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

26. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

27.  Частиною першою статті 16 цього ж Закону встановлено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

28.  За приписами абзаців першого, четвертого частини першої, абзацу першого частини другої статті 17 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

29. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

30. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

31. Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої статті 18 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

32. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

33. Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів; 8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

34. Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.

35. Частиною першою, четвертою - шостою, абзацом першим частини восьмої та частиною десятою статті 19 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

36. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

37. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

38. Відповідно до ст.60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

39. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною 100 метрів для великих річок, водосховищ на них та озер. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

40. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками.

41. Статтею 61 Земельного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

42. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

43. Отже, допустима ширина прибережних смуг визначена нормативно і встановлена законом. Ця територія за законом є природоохоронною зоною, яка перебуває під особливою охороною держави, має особливий правовий статус і режим використання, заборони певних видів діяльності. Визначена нормами законодавства мінімальна ширина прибережної захисної смуги, її правовий статус та режим використання не можуть бути змінені за проектами землеустрою щодо організації та встановлення меж такої природоохоронної території.

44. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі №460/3890/20.

45. Оскільки оскаржуваним рішенням допускається розміщення у межах прибережної захисної смуги річки Дністер не передбачених законом об`єктів (зокрема, житлової забудови), таке прийняте з порушенням норм законодавства та є протиправним.

46. Апелянт, зокрема, зауважує, що 28 квітня 2021 року Законом України № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» у розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» п. 3 внесено доповнення абзацом такого змісту: до 1 січня 2025 року розмір прибережних захисних смуг у межах населених пунктів може змінюватися детальним планом території, розробленим з урахуванням вимог цього Закону щодо складу та змісту містобудівної документації на місцевому рівні або проектом землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що узгоджується із затвердженою містобудівною документацією.

47. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки під час розроблення та затвердження містобудівної документації на місцевому рівні повинно бути забезпечено неухильне дотримання засад і принципів планування та забудови територій населених пунктів, у тому числі щодо розмірів та меж прибережних захисних смуг, режиму їх використання і охорони, обмежень видів діяльності на них.

48. Законом України "Про екологічну експертизу" від 9 лютого 1995 року №45/95-ВР (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що державній екологічній експертизі підлягають, зокрема проекти генеральних планів населених пунктів, схем районного планування ( п. 2 ч. 1 ст. 14).

49. Разом з тим, приписами статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI передбачено обов`язкове проведення експертизи містобудівної документації виключно щодо генеральних планів міст.

50. Проведення експертизи містобудівної документація регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №548 "Про затвердження Порядку проведення експертизи містобудівної документації".

51. При цьому, у п.2 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3038-VI встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

52. Таким чином, при визначенні питання проведення екологічної експертизи містобудівної документації, у тому числі генеральних планів селищних населених пунктів, слід керуватися нормами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку проведення експертизи містобудівної документації, затвердженого постановою КМУ від 25.05.2011 №548.

53. Однак Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не встановлює обов`язку проведення екологічної експертизи містобудівної документації селищних населених пунктів.

54. Наведеним спростовуються доводи про необхідність проведення екологічної експертизи генерального плану у спірному випадку.

55. За змістом статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

56. Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити:

1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості;

3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення);

4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;

5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

57. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

58. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об`єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

59. Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія.

60. Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів.

61. Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України.

62. Механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій врегульовано Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555 (у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) (далі - Порядок).

63. Пунктом 2 Порядку передбачено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.

64. У пункті 3 цього ж Порядку вказано, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують:
- оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

- оприлюднення розроблених проектів містобудівної  документації і доступ громадськості до зазначеної інформації;

- реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації;

- узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення);

- оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

65. Пунктом 4 Порядку передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

66. Відповідно до пункту 5 Порядку повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити:

1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі;

2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації;

3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення;

4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації;

5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій;

6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій;

7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

67. Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації.

68. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються з оприлюдненням проектів містобудівної документації; наданням особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворенням погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюдненням результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

69. Однак в порушення вказаних норм апелянтом не було повідомлено про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті з вказівкою на всю інформацію, передбачену вимогами законодавства. 

70. Апелянтом ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не подано доказів щодо призначення, проведення і результатів проведення громадських слухань.

71. В  постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №  826/13584/16 вказано, що внаслідок недотримання порядку проведення процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації, незалежно від того, чи виявлені порушення законодавства, подальші дії суб`єктів владних повноважень не можуть вважатись правомірними, а будь-яке прийняте на підставі цих результатів рішення підлягає скасуванню. Виключно правомірні рішення та дії суб`єктів владних повноважень та їх посадових осіб є юридичними фактами в адміністративній процедурі.

72. Таким чином, допущені апелянтом порушення при прийнятті оскаржуваного рішення свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

73. Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

74. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

75. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

76. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

77. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

78. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Староушицької селищної ради слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Староушицької селищної ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі 06 липня 2023 року.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.