ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 372/553/21
провадження № 51-2451 км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника                          ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 та  ОСОБА_8 , за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований  та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК),
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який зареєстрований  та фактично проживає за адресою:  АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2022 року ОСОБА_7  визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК   ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК  покладено на  ОСОБА_7   обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою  ОСОБА_7  покладено на Обухівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
За цим же вироком ОСОБА_8  визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК   ОСОБА_8  звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК  покладено на  ОСОБА_8   обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою  ОСОБА_8  покладено на Обухівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Цивільний позов ОСОБА_9 ухвалено задовольнити частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8  на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 39187 грн 99 коп, у відшкодування моральної шкоди 15000 грн, а всього стягнуто 54187 грн 99 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8  процесуальні витрати в розмірі 1881 грн 22 коп з кожного.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2022 року ОСОБА_7 ,                              ОСОБА_8 залишено без змін.
Згідно з вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за таких обставин.
09 жовтня 2020 року в період часу з 07 год 30 хв до 18 год 30 хв ОСОБА_7  за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий ОСОБА_9 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, проникнувши до житлової кімнати, викрали: грошові кошти в сумі 8000 грн, рибальські катушки в кількості 2 штуки марки «CarpPro» модель «Torus 700 FS» 2019 року випуску, вартістю 4554,88 грн, планшет «Apple iPOD Air 2 128 Gb» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 6500 грн, жіночий годинник «Ulysse nardin» (репліка) 2012 року випуску вартістю 846 грн, браслет жіночий із золота вагою 2.13 гр. 585 проби 2000 року випуску вартістю 2662,67 грн, 2 весільні каблучки загальною вагою 3.5 грамів 585 проби 1974 року випуску вартістю 4039,84 грн, весільну каблучку вагою 4 грами 585 проби 1974 року випуску вартістю 4616,96 грн, золоті сережки з фіанітами вагою 4.15 грамів 585 проби 2015 року випуску вартістю 5198,91 грн, золотий перстень жіночий переплетений з камінням фіаніту вагою 2.21 гр 585 проби 2010 року випуску вартістю 2768,73 грн, заподіявши майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 39187 грн 99 коп.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Захисник вважає, що суд апеляційної інстанції не навів мотивів щодо спростування доводів його апеляційної скарги про недостовірність як доказу протоколу впізнання за фотознімками та інформації щодо аналізу абонентських номерів                          ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також про недопустимість як доказів рапорта заступника начальника СКП Обухівського ВП ГУ НП та схеми переміщення автомобіля МАЗДА д. н. з. НОМЕР_2 , протоколів обшуків, протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 25 листопада 2022 року та протоколу огляду місця події від 09 жовтня 2020 року.
Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, просила ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Касаційний суд не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на які є посилання в касаційній скарзі захисника, оскільки такі обставини, що були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій, перегляду відповідно до вимог ст. 438 КПК у касаційному порядку не підлягають.
При розгляді касаційної скарги колегія суддів Верховного Суду виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, на підставі дослідження та оцінки сукупності доказів, наданих стороною обвинувачення та детально наведених у вироку.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник оскаржив його в апеляційному порядку, вказавши у своїй апеляційній скарзі, що всі докази зібрані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні є або недопустимими, або недостовірними. Аналогічні доводи містить також касаційна скарга захисника.
З огляду на положення ч. 1 ст. 409 КПК суд апеляційної інстанції переглядає в апеляційному порядку законність та обґрунтованість судового рішення місцевого суду і надає сторонам кримінального провадження можливість перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК мотивувальна частина ухвали апеляційного суду повинна містити, зокрема, короткий зміст вимог апеляційної скарги, узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Однак суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно  ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цих вимог не дотримався, оскільки належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги захисника.
Так, апеляційний суд, погодившись з судом першої інстанції, не розглянув доводи апеляційної скарги про недостовірність як доказів протоколів впізнання за фотознімками, виклавши при цьому аналіз допустимості як доказів протоколів вказаних  слідчих дій, зокрема, зазначив, що «із протоколів вказані слідчі дії були проведені з дотриманням вимог ст. 228 КПК України та фотознімки, що пред`являлись не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво можуть впливати на сприйняття зображення. Також всупереч доводам захисника зазначені протоколи місять відомості про ознаки, за якими було впізнано особу. Крім того, вбачається, що жодних доповнень до протоколу не вносилось, протокол підписаний без будь-яких зауважень».
Висновку про достовірність результатів впізнання за фотознімками, як одного з критеріїв оцінки доказів, в ухвалі апеляційного суду не міститься, незважаючи на клопотання захисника про повторне дослідження доказів.
Крім того, суд апеляційної інстанції не надав мотивованих відповідей на доводи сторони захисту про недопустимість як доказів протоколів обшуків та протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 25 листопада 2022 року, формально вказавши, що «вони також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду». Сторона захисту в апеляційній скарзі також висловила сумнів у допустимості як доказу інформації, що міститься в рапорті заступника начальника СКП Обухівського ВП ГУ НП, та схеми переміщення автомобіля МАЗДА д.н.з. НОМЕР_2 , покладеного в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що також було залишено апеляційним судом без належної аргументації.
Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано. 
Суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), що покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів у справі, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК. Використання апеляційним судом загальних формулювань суду першої інстанції, що було зроблено у даному кримінальному провадженні, не свідчить про умотивованість та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Апеляційний суд покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування судом норм матеріального і процесуального закону, безпомилковість вирішення тих питань, що підлягають з`ясуванню під час ухвалення судового рішення.
В основі апеляційного перегляду судового рішення лежить перевірка його обґрунтованості і законності, для чого апеляційний суд наділений відповідними процесуальними можливостями, ключовою із яких є перевірка повноти і правильності встановлення судом першої інстанції обставин кримінального провадження за результатами дослідження і оцінки доказів.
Процесуальні вимоги, засновані на вмотивованій незгоді та обґрунтованому запереченні правильності висновків місцевого суду щодо встановлених обставин, зобов`язують апеляційний суд надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у справі матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення, у судовому рішенні має бути зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Доводи апеляційної скарги з посиланням на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК, ненадання цим судом належної оцінки наявним у матеріалах кримінального провадження доказам як кожному окремо, так і в їх сукупності, на підтвердження чи спростування винуватості особи у пред`явленому обвинуваченні, невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження, за своїм змістом є адресованим апеляційному суду зверненням про повторне дослідження обставин справи.
За результатами перевірки доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має обов`язок усунути (у разі встановлення) допущені місцевим судом недоліки та суперечності, вжити заходів для дотримання процесуальних прав усіх учасників провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення. Жодна норма кримінального процесуального закону, як установлений імперативний припис, не звільняє апеляційний суд від вказаного вище обов`язку. Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові  від 17 травня 2023 року в справі № 161/19405/19.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційний суд не перевірив доводів апеляційної скарги сторони захисту, ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КПК, а, отже, касаційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                          ОСОБА_3