Справа № 344/2320/13-ц 
Провадження № 22-ц/4808/787/23 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                        Пнівчук О.В.
суддів:                                Бойчука І.В., Томин О.О.
з участю секретаря                Возняк В.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 25 квітня 2013 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У лютому 2013 року ПАТ «Дельта Банк» » (далі - ПАТ «Дельта Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.04.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 101/ФКВ-07, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 70 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних на строк до 20.04.2032 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 27.04.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 101/П-07. 
У зв`язку з тим, що позичальник належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання, станом на 28 січня 2013 року виникла заборгованість в сумі 848 803,32 грн, з яких: 533 324,93 грн - заборгованість за тілом кредиту; 288 908,98 грн - заборгованість за відсотками; 26 569,40 грн - заборгованість за комісією.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.04.2013 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 848 803,32 грн, сплачений судовий збір в розмірі 3 441 грн та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в розмірі 810 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначила, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року є безпідставними, оскільки з 2010 року цей договір припинено. В матеріалах справи наявне рішення Івано-Франківського міського суду від 19.03.2010 року у справі № 2-837/2010 (т. 2 а.с. 62-63) яким розірвано договір про участь у Фонді фінансування будівництва №84 від 27.04.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк», та здійснено зарахування вимог ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_3 по кредитному договору № 101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року на суму 558 541,12 грн та вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Український промисловий банк» про повернення коштів, внесених до Фонду фінансування будівництва виду «А» малоповерхового житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт» с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області на суму 558 541,12 грн.
Суд першої інстанції, відмовляючи у скасуванні заочного рішення, не вказав з яких мотивів з посиланням на норми закону, він вважає, що припинення кредитних правовідносин на підставі рішення суду, що набрало законної сили, не є підставою для відмови в позові. Вказаний висновок суду суперечить положенням ч. 1 ст. 601 ЦК України.
Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт видачі кредиту (первинні касові документи), суму виданого кредиту, виписки банку щодо стану заборгованості, детальний розрахунок такої заборгованості. Суд взяв до уваги довідку ПАТ «Дельта Банк» від 28.01.2013 року про стан заборгованості відповідача ОСОБА_3 , складену банківською установою, яка кредит не видавала. Таким чином, судом не з`ясовано обставини, що які мають значення для справи, що потягло за собою ухвалення незаконного судового рішення.
Представник апелянта зазначив також, що відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки повістки про виклик в суд направлялися йому за адресою: АДРЕСА_1 , хоча з 21.02.2006 року місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Судом був здійснений запит в Адресно-довідковий сектор ВГІРФО м. Івано-Франківська щодо надання інформації про місце проживання ОСОБА_1 . Отримавши інформацію про те, що відповідач виписаний з Івано-Франківської області, суд не звернувся за інформацією до відповідного Адресно-довідкового сектору ВГІРФО м. Чернівці, чим допустив порушення ч. 3 ст. 122 ЦПК України, чинної на момент відкриття провадження у справі. 
Представник апелянта вважала, що ухвалення заочного рішення у справі за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи є порушенням принципу рівності сторін, передбаченого ст. 6 ЦПК України, та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишено без задоволення, заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 25 квітня 2013 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 – ОСОБА_2 підтримала вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник відповідачки ОСОБА_3 – ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги визнала.
Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Бовгиря О.П. доводи апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити в силі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з неї та відповідача ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки №101/П-07 від 27.04.2007 року.
Ухвалюючи заочне рішення у справі, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.
Встановлено, що 27.04.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №101/ФКВ-07 та додатковий договір до нього, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 70 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту 20.04.2032 року (т. 1 а.с. 6-12, 13).
З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_3 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 27.04.2007 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №101/П-07, згідно якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_3 в тому ж обсязі, що і боржник, відповідальність поручителя та боржника є солідарною. (т. 1 а.с. 14-15).
30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, у відповідності до якого ТОВ «Український промисловий банк» відступило позивачу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право грошової вимоги до відповідача (т. 1 а.с. 26-30).
Також встановлено, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 28.01.2013 року та розрахунку заборгованості станом на 28.01.2013 року заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем становила 848 803,32 грн, з яких: 533 324,93 грн (що в еквіваленті складає 66 724 долари США) - заборгованість за кредитом; 288 908,98 грн (що в еквіваленті складає 36 145,25 доларів США) - заборгованість за відсотками; 26 569,40 грн - заборгованість за комісією. (т. 1 а.с. 21, 120-121).
Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 74 ЦПК України (в  редакції, яка діяла на час пред`явлення позову та на час розгляду справи в  суді першої інстанції) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх  адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.
Встановлено, що виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засідання на 25.04.2013 року здійснено судом через оголошення в пресі. Доказів надсилання йому судової повістки матеріали справи не містять.
Із матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» вказувало місце проживання ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 .
Укладаючи договір поруки №101/П-07 від 27.04.2007 року,  ОСОБА_1 вказав своє місце проживання АДРЕСА_3 .
Відповідно до частини третьої статті 122 ЦПК України (в редакції на час пред`явлення позову) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і  оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.
Згідно з пунктом 8.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 грудня 2012 року № 1077, чинного на час подання позову, відомості про місце проживання/перебування особи та інші персональні дані особи надаються адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України і  підрозділами ДМС України за запитами осіб, органів державної влади, підприємств, установ, організацій, закладів щодо доступу до персональних даних.
Матеріали справи не містять доказів того, що суд першої інстанції звертався до Управління Державної міграційної служби в  Чернівецькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 . 
Оскільки суд першої інстанції не вжив всіх заходів щодо з`ясування місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_1 то виклик його в суд через оголошення в пресі не може вважатися належним повідомленням про час та місце розгляду справи.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
ОСОБА_1   свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи.
Оскільки матеріалами справи підтверджено, що суд розглянув справу у відсутності відповідача ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, то ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення по суті заявлених вимог.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.
Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено те, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала.
Так, згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 28.01.2013 року станом на 28.01.2013 року заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем становить 848 803,32 грн, з яких: 533 324,93 грн (що в еквіваленті складає 66 724 долари США) - заборгованість за кредитом; 288 908,98 грн (що в еквіваленті складає 36 145,25 доларів США) - заборгованість за відсотками; 26 569,40 грн - заборгованість за комісією. Вказана сума заборгованості підтверджена розрахунком заборгованості за договором кредиту за період починаючи з 01.07.2010 року по 28.01.2013 року. (т. 1 а.с. 21, 120-121).
В апеляційній інстанції ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року за період обслуговування в АТ «Дельта Банк» та виписки по рахунках за кредитним договором за вказаний період, починаючи з 27.04.2007 року, тобто з часу видачі кредиту.
Заперечуючи наявність зазначеної позивачем заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором, апелянт ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на її спростування.
А тому, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором станом на 28.01.2013 року у розмірі 848 803,32 грн є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт видачі кредиту, суму виданого кредиту, виписки банку щодо стану заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки позичальник ОСОБА_3 факт отримання кредитних коштів та суму виданого кредиту не оспорювала, наявність заборгованості за кредитним договором №101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року підтверджена належними доказами, які відповідачами не спростовано.
Посилання представника апелянта на безпідставність позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду від 19.03.2010 року у справі № 2-837/2010з 2010 року кредитний договір припинено є необгрунтованими.
Так, вищезазначеним рішенням суду розірвано договір про участь у Фонді фінансування будівництва №84 від 27.04.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк», та здійснено зарахування вимог ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_3 по кредитному договору №101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року на суму 558 541,12 грн та вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Український промисловий банк» про повернення коштів, внесених до Фонду фінансування будівництва на суму 558 541,12 грн.
Разом з тим, питання про припинення кредитного договору №101/ФКВ-07 від 27.04.2007 року не вирішувалось, і рішення суду висновків про припинення кредитного договору не містить.
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене у відсутності відповідача ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, (на що останній посилається), підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» та стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», заборгованості за кредитним договором в розмірі 848 803, 312 грн.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, згідно якої з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову до суду по 1720,50 грн з кожного.
Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 25 квітня 2013 року скасувати та постановити нове рішення.
Позов ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП  НОМЕР_1 , проживаючої за адресою  по АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_5 ) на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», заборгованість за кредитним договором в розмірі 848 803 ( вісімсот сорок вісім тисяч вісімсот три гривні) 32 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП  НОМЕР_1 , проживаючої за адресою  по АДРЕСА_4 ) на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» сплачений судовий збір в розмірі 1720,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,   фактично проживаючого  АДРЕСА_5 ) на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», сплачений судовий збір в розмірі 1720,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 серпня 2023 року.

Головуюча                        О.В. Пнівчук
Судді:                        І.В. Бойчук 
                       О.О. Томин