Справа № 734/1966/22 	Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М. 	
Провадження № 33/4823/550/23 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Матвієнка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2023 року, 
                                           В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

          Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 08.09.2022 року о 12 год. 30 хв., на 97 км автодороги «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», в с. Кіпті, Чернігівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник Матвієнко В.М. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що зупинку транспортного засобу працівниками поліції було здійснено безпідставно. Посилається на те, що відеозапис не містить відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, поліцейськими не дотримано режим безперервної відеофіксації, внаслідок чого не зафіксовано згоду водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. 
Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки повний текст рішення було отримано лише 22.06.2023, що виключало можливість своєчасного подання апеляційної скарги. 

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 
Відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД       № 145874 від 08.09.2022, ОСОБА_1 , 08 вересня 2022 року о 12:30 год., на 97 км автодороги «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», в с. Кіпті, Чернігівського району, керував автомобілем Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.5). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану наркотичного  сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.09.2022, відповідно до яких 08 вересня 2022 року в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. Про відповідальність за відмову від проходження такого огляду його попереджено (а.с.7,8).

Посилання захисника на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є непереконливими, з огляду на таке.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейським у присутності двох свідків названо ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 (виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці) та запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, водій відмовився. При цьому, поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та його права.  ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження захисника щодо безпідставної зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Посилання апелянта на те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, оскільки відеофіксація не здійснювалася безперервно, є непереконливим, так як вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                          

П О С Т А Н О В И В :

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний