УХВАЛА

28 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 380/7633/22
провадження № К/990/25062/23 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,
в с т а н о в и в:
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 5 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року, задовольнив позов ОСОБА_1 ; стягнув з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки виконання рішення суду у справі № 380/12459/20 в сумі 64757,07 грн.
Львівська обласна прокуратура подала касаційну скаргу на ці судові рішення, у якій просить їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Водночас скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, пояснивши це тим, що ця касаційна скарга подається втретє, адже перед тим Верховний Суд двічі (ухвалами від 19 травня 2023 року, від 14 червня 2023 року) повернув касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
За частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються: 4) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі від 11 липня 2023 року (надійшла до Верховного Суду 17 липня 2023 року) її автор, зазначаючи про підстави касаційного оскарження згаданих судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій в цій справі, розповів про те, які підстави касаційного оскарження тих самих судових рішень він визначив у двох попередніх своїх касаційних скаргах (у цій справі), які Верховний Суд ухвалами від 19 травня 2023 року, від 14 червня 2023 року повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Зокрема повідомив, що в касаційній скарзі від 8  травня 2023 року (провадження № К/990/17162/23) підставою касаційного оскарження був пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим для порівняння були зазначені висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 14 липня 2021 року у справі № 1340/4393/18, від 21  лютого 2023 року у справі № 380/10648/21, від 8 листопада 2022 року у справі № 460/15369/21, від 27 січня 2022 року у справі № 580/5185/20. Однак, за текстом цієї касаційної скарги, Верховний Суд ухвалою від 19 травня 2023 року ці правовідносини [у зазначених справах] не визнав подібними і повернув касаційну скаргу. 
Далі відповідач зазначив про те, що опрацював Єдиний державний реєстр судових рішень, але інших судових рішень у справах цієї категорії не виявив. Відтак у касаційній скарзі від 1 червня 2023  року підставою касаційного оскарження судових рішень в цій справі був зазначений пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статей 21, 24, 236 Кодексу законів про працю України, статті 2 Закону України «Про оплату праці», статей 44, 271-373 КАС України, статті 5 Закону України «Про виконавче провадження». 
Але, за текстом цієї касаційної скарги, Верховний Суд теж не визнав це підставою для касаційного оскарження і  ухвалою від 14 червня 2023 року (№ К/990/20376/23) знову повернув касаційну скаргу (про яку тут мовить скаржник). 
Після того відповідач зазначив, що підставою для оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України й у цьому зв`язку зазначив про неправильний розрахунок середнього заробітку, який суди попередніх інстанцій стягнули на користь позивача. 
З уваги на те, яким чином скаржник визначив підстави касаційного оскарження, суд зазначає, що ці підстави і їх обґрунтування мають бути зазначені у касаційній скарзі, за якою суд має вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Касаційні скарги (у тій самій справі), подані раніше і за якими суд касаційної інстанції уже постановив процесуальну ухвалу, якою встановив відсутність підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, суд - під час розгляду іншої (нової) касаційної скарги в тій самій справі - повторно розглядати і оцінювати не може. Тому доводи позивача про те, які підстави касаційного оскарження він визначив у раніше поданих касаційних скаргах в цій справі, не можуть вважатися дотриманням вимог процесуального закону до змісту касаційної скарги й визначати надалі межі касаційного розгляду цієї справи (визначені у статті 341 КАС України). 
Щодо покликання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та у цьому зв`язку на пункт 2 частини другої статті 353 КАС України треба передовсім зауважити, що воно не узгоджується з вимогами касаційної скарги (про ухвалення нового рішення по суті спору). Поза тим, касаційний перегляд судових рішень з цих підстав можливий за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу. У цій касаційній скарзі таких умов немає, про що написано вище. Покликання у тому самому зв`язку на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України не має пояснення (обґрунтування) на основі яких саме недопустимих доказів (з урахуванням статті 74 КАС України) встановлені обставин справи, які мають істотне значення. Застереження скаржника про неправильний розмір середньоденної заробітної плати і табель робочого часу не дає на це відповіді. 
Підстави для скасування судових рішень, передбачені у пункті 2 частини другої статті 353 КАС України, до якого теж апелює скаржник, коли мовить про неправильне застосування частини шостої статті 12, частини першої статті 263 КАС України, стосуються тих випадків, коли справа на підставі закону не може розглядатися за правилами спрощеного провадження. Тому аргументи скаржника про значний суспільний інтерес цієї справи і помилковий її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження не дають приводів для касаційного перегляду судових рішень з наведених підстав. Крім того, ті самі аргументи скаржник уже висловлював у касаційній скарзі від 8 травня 2023 року (провадження № К/990/17162/23) й Верховний Суд в ухвалі від 19 травня 2023 року на них відповів подібним чином. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на наведене касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала. З цієї причини суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя                                                                                                              М. І. Смокович