КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/2733/2022
Справа № 760/1565/23
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Стащуком Володимиром Анатолійовичем, на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , 
встановив:
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року накладено на  ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1  08.12.2022 року, о 16 год., керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. В.Гетьмана, 40 у м. Києві, перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя.) Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на її незаконність, порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на оформлення адміністративного протоколу, який не можна вважати таким, який об`єктивно відтворює всі обставини справи. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дві різні адреси - керування та складання протоколу, хоча автомобіль після зупинки знаходився нерухомо на місці складення протоколу. Крім того, у протоколі не зазначено, яким саме транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння керував ОСОБА_1 . Також, звертає увагу суду на відсутність факту нестійкої ходи та почервоніння шкіряного покриву обличчя у ОСОБА_1 та відсутності неадекватної поведінки.
Вказує, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення результатів огляду, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Вказує, що на відеозаписі відсутнє визнання ОСОБА_1 факту вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній повідомив, що вживав алкоголь напередодні, 07.12.2022. Також є не зрозумілим те, від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , чи то від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи то від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Якщо допустити той факт, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів,  то поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. Матеріали справи не містять доказів пропонування ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на адвокатську допомогу, чим порушили його конституційні права та право на захист. 
Звертає увагу на те, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. В направленні, яке міститься в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_1 було доставлено на огляд у заклад охорони здоров`я інспектором поліції, але при цьому матеріали справи не містять результатів висновку про результати огляду. На відео не зафіксовано факту вручення ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Тобто, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, але при цьому на відеофайлі не зафіксована у встановлений законом спосіб відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
 
Одночасно захисник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року.
Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку, адвокат Стащук В.А. посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови не було отримано ОСОБА_1 або його адвокатом Стащук В.А.
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Солом`янським районним судом м. Києва 16 березня 2023 року за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Стащука В.А.
30 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А. надіслав засобами електронного зв`язку до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року. 
Постановою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки у порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП до ордеру про надання правової (правничої) допомоги адвокатом Стащуком В.А. не було додано витягу з договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2023 року, засвіченого підписами сторін.
Після отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 11.04.2023 року, захисник ОСОБА_1. 08 травня 2023 року повторно звернувся з апеляційною скаргою.
Вивчивши матеріали справи, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року.
 
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Стащук В.А. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, про що свідчать рекомендовані (зворотні) повідомлення про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Стащука В.А.
 
Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням захисника ОСОБА_1 - адвоката Стащука В.А., внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.
 
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
 
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 6 та п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 У  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від огляду.
 
Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
З огляду на викладене, Законом, Інструкцією та Порядком визначено чіткий алгоритм дій працівника поліції, в разі якщо в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, він повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія пройти огляд на місці - запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я та забезпечити проведення огляду, форма направлення на огляд визначена законом.
Однак, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані в повному обсязі вищенаведені вимоги законодавства.
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 153769 від 08.12.2022 року, водій ОСОБА_1  08.12.2022 року, о 16 год., керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. В.Гетьмана, 40 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя.) Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1  ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. В графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1  зазначив: «Не згоден. Пояснення надам в суді». 
 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з п.  1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  11 січня 2019 р.  за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
 
Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що 08.12.2022 року працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 .  Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникли підозри, що ОСОБА_1  перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропоновували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер»,  на що ОСОБА_1  відмовився від проходження такого огляду, повідомивши, що вживав алкоголь напередодні, після чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. 
Так, відповідно до відеозапису,  поліцейський звернувся до ОСОБА_1 зі словами:  «Будеш дуть у трубку?».  Після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський оголосив: «Тоді складаєм протокол  по 2.5 - за відмову».
Отже, з відеозапису вбачається, що після відмови ОСОБА_1  від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, як того вимагає закон. 
Однак,  лише після відмови водія від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я працівником поліції може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, як чітко визначено ч. 3 ст. 266 КпАП України,  пунктами 6 та  8 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року.
Таким чином, матеріали справи про адміністративне  правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що працівниками поліції, в установленому законом порядку  було запропоновано ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я та він відмовився від такого огляду, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.
 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).
Тобто, у даному випадку, працівниками поліції в порушення вимог 255 КУпАП України не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 153769 від 08.12.2022 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.
 Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.
Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях  ОСОБА_1  складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Стащуком Володимиром Анатолійовичем, - задовольнити. 
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          Т.І. Ящук