Постанова 
Іменем України 
 
14 вересня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 824/53/23
провадження № 61-10320ав23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,
 
за участю секретаря судового засідання - Пасько І. В.,
            
учасники справи: 
позивач в арбітражному спорі (стягувач, заявник) - CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd,
відповідач в арбітражному спорі (боржник) - Акціонерне товариство «Укргазвидобування»,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 за позовом CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення боргу та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у складі судді Матвієнко Ю. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви 
 
У квітні 2023 року CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd  звернулося до суду із заявою, в якій просило визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 за позовом CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування»)  про стягнення боргу та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а також видати виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd 370 635,70 євро, з яких: 350 906,45 євро - сума основного боргу за договором, 10 152,25 євро - три проценти річних,  9 401,06 євро - відшкодування витрат зі сплати судового збору та 175,94 євро - відшкодування додаткових витрат арбітражного провадження. 
 
Заяву обґрунтовано тим, що рішенням МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022  року у складі одноособового арбітра Подцерковного Олега у справі  № 258/2021 за позовом компанії CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd (Республіка Хорватія) до АТ «Укргазвидобування» (Україна) про стягнення боргу та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, стягнуто з АТ «Укргазвидобування» на користь CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd - 370 635,70 євро, з яких: 350 906,45 євро - сума основного боргу за договором, 10 152,25 євро - три проценти річних, 9 401,06 євро - відшкодування витрат зі сплати судового збору та 175,94 євро - відшкодування додаткових витрат арбітражного провадження. Вказане рішення набрало чинності 15 вересня 2022 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню. Правовою підставою розгляду справи у МКАС при ТПП України було арбітражне застереження, погоджене сторонами у пункті 13.2 договору на виконання робіт з буріння групи свердловин за добовою ставкою від 22 грудня 2017 року № UGV7620/18-17. Відповідно до цього застереження «Всі суперечки та розбіжності, які виникають в ході виконання Договору, що не врегульовані шляхом переговорів, розглядаються МКАС при ТПП України, згідно з його регламентом. Число арбітрів - один. Місце проведення арбітражу - м. Київ. Мова, що використовується при арбітражі - українська з перекладом на англійську. Право, що регулює даний Договір: матеріальне право України».
 
Враховуючи те, що заявник звернувся до суду із цією заявою у строки, визначені частиною третьою статті 475 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та надав всі необхідні, передбачені частиною четвертою статті 476 ЦПК України, документи, CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd просило Київський апеляційний суд постановити ухвалу про задоволення його заяви.
 
У травні 2023 року АТ «Укргазвидобування» подало до суду першої інстанції  письмові заперечення на заяву CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021, у якій боржник, не заперечуючи фактичних обставин справи, зазначив, що намагався виконати вищевказане рішення суду, у зв`язку із чим 17 жовтня 2022 року AT «Укргазвидобування» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» та надало                 пакет документів з метою переказу коштів в іноземній валюті на користь юридичної особи-нерезидента CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co., Ltd на виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021. Водночас 11 листопада 2022 року банк направив боржникові                  листа № 15932/27873/2022, в якому зазначив, що документи, надані AT «Укргазвидобування», не можуть бути прийняті в роботу, оскільки в                    Україні наявні обмеження щодо операцій з переказування за межі України валютних цінностей, встановлені Національним банком України. Отже, враховуючи викладене, а також діючі законодавчі обмеження, заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 задоволенню не підлягає.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року заяву CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd задоволено. Визнано та надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 за позовом CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd до АТ «Укргазвидобування» про стягнення боргу та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП Українивід 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd 370 635,70 євро, з яких: 350 906,45 євро - сума основного боргу за договором, 10 152,25 євро - три проценти річних, 9 401,06 євро - відшкодування витрат зі сплати судового збору та 175,94 євро - відшкодування додаткових витрат арбітражного провадження. Стягнено з АТ «Укргазвидобування» на користь CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd 1 342,00 грн судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України.  
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю передбачених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статтею 478 ЦПК України та Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП Українивід 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи
 
10 липня 2023 року АТ «Укргазвидобування», в інтересах якого діє                       адвокат Малярчук Ю. Б., подало до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від  12 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне  застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,.  Ltd.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції:
 
-  розглянув вимогу CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd про визнання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021, хоча арбітражне рішення,якщо місце арбітражу знаходиться на території України,   відповідно до статті 482 ЦПК України визнанню не підлягає; 
 
-  не надав належної оцінки тому, що рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 суперечить публічному порядку України, оскільки порушує встановлені постановою Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 обмеження переказу валютних цінностей за межі України, що у свою чергу негативно впливає на фінансову стабільність України у період дії воєнного стану;
 
-  не звернув увагу на те, що пункті 14 постанови Національного банку              України від 24 лютого 2022 року № 18 не визначено дозвіл на проведення  таких поточних валютних операцій, як переказ валютних цінностей на підставі ухвал чи рішень судових органів (арбітражів).
 
26 липня 2023 року CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd, в інтересах якого діє адвокат Задорожний А. М., подало до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу АТ «Укргазвидобування», в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні та залишити ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року  без змін.   
 
Рух справи у суді апеляційної інстанції
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між                   суддями Верховного Суду від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу АТ  «Укргазвидобування»  на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «Укргазвидобування»; витребувано із Київського апеляційного суду матеріали справи № 824/53/23; надано позивачу (стягувачу, заявнику) строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
13 липня 2023 року матеріали справи № 824/245/21 надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року закінчено підготовчі дії у справі              за апеляційною скаргою АТ «Укргазвидобування» на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року. Справу № 824/53/23 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за адресою: просп. Повітрофлотський, 28, м. Київ, з повідомленням учасників справи.
 
Сторонам та їх представникам засобами поштового зв`язку та електронною поштою направлено судові повістки-повідомлення про дату, час та місце розгляду справи № 824/53/23, які вони отримали у встановленому законом порядку.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Частиною другою статті 24 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції.
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, приймаючи до уваги відзив стягувача та заяви учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи 
 
Судом першої інстанції встановлено та відповідно до матеріалів справи,                  22  грудня 2017 року між CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd та AT «Укргазвидобування» укладено договір № UGV7620/18-17 на виконання робіт з буріння групи свердловин за добовою ставкою силами власного персоналу та із використанням власного обладнання, а також власного бурильного верстату                   Е-401. До погодженого сторонами складу робіт також входили такі роботи: демонтування бурильного верстату та обладнання, остаточна демобілізація обладнання та персоналу підрядника після завершення буріння свердловини (розділ 1 «Опис робіт» додаток № 1 до договору). Вартість робіт із демобілізації обладнання і персоналу підрядника з місця виконання робіт погоджена сторонами (додаток № 7 до договору) у розмірі 350 906,45 євро та підлягала оплаті протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (пункт 4.3 договору).
 
У пункті 13.2 договору  є арбітражне застереження сторін, відповідно до якого всі суперечки та розбіжності, які виникають в ході виконання договору, що не врегульовані шляхом переговорів, розглядаються МКАС при ТПП України, згідно з Регламентом МКАС при ТПП України. Число арбітрів: один. Місце проведення арбітражу: м. Київ. Мова, що використовується при арбітражі, - українська з перекладом на англійську. Право, що регулює даний договір, - матеріальне право України. Зазначене арбітражне застереження є арбітражною угодою, укладеною сторонами в письмовій формі з дотриманням вимог статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та пункту 1 статті 2 Регламенту МКАС при ТПП України.
 
Роботи із демобілізації обладнання і персоналу CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd з бурового майданчика AT «Укргазвидобування» виконані 04 серпня 2019 року, проте AT «Укргазвидобування» відмовилось підписати акт приймання-передачі та здійснити оплату робіт, вимагаючи вивезення (експорту) бурового обладнання підрядника з території України. Компанія CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd здійснила вивезення бурового обладнання з території України протягом серпня-жовтня 2020 року, про що повідомила AT «Укргазвидобування», проте AT «Укргазвидобування» повторно відмовилось від підписання наданого примірника акта приймання-передачі та від оплати згаданих робіт.
 
Оскільки спір між сторонами не було вирішено у доарбітражному порядку, то 03 листопада 2021 року CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd                    (на підставі пункту 13.2 договору) звернулося до МКАС при ТПП України із   позовом до АТ «Укргазвидобування» про стягнення 373 922,06 євро, з яких: 350 906,45 євро - сума основного боргу за договором, 23 015,61 євро - три проценти річних за неправомірне користування грошовими коштами, та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.
 
Рішенням МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у складі           одноособового арбітра Подцерковного О. у справі  № 258/2021 стягнено з АТ «Укргазвидобування» на користь CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd 370 635,70 євро, з яких: 350 906,45 євро - сума основного боргу за договором, 10 152,25 євро - три проценти річних, 9 401,06 євро - відшкодування витрат зі сплати судового збору та 175,94 євро - відшкодування додаткових витрат арбітражного провадження. У решті позовних вимог CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd відмовлено. Арбітражний збір у сумі 334,92 євро та додаткові витрати арбітражного провадження в сумі 175,93 євро покладено на позивача. Рішення набрало чинності 15 вересня 2022 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню.
 
Правове обґрунтування
 
Відповідно до частини першої статті 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою (Глава 3 Розділу IX ЦПК України), та з особливостями, передбаченими цією статтею.
 
Згідно з частиною першою статті 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.
 
Заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем (частина третя статті 475 ЦПК України).
 
Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 (частина перша статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).
 
Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
 
Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і примусовому виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.
 
Відповідно до частини третьої статті 482 ЦПК України до постановлення                ухвали по суті поданої заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу будь-яка сторона арбітражного розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути його спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
 
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd про надання дозволу на виконання МКАС при ТПП України                  від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що спір є підвідомчий арбітражному суду, рішення набрало чинності та є обов`язковим для виконання; підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання, передбачених статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, статтею 478 ЦПК України, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», не встановлено.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення МКАС при ТПП України від  15  вересня 2022 року у справі № 258/2021 суперечить публічному порядку України, оскільки порушує встановлені постановою Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 обмеження переказу валютних цінностей за межі України, є безпідставними з огляду на таке.  
 
Під публічним порядком потрібно розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.
 
Суд, до якого подано клопотання про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення, зобов`язаний ex officio, згідно з природою власних повноважень та його правовим статусом у державі, перевірити за власною ініціативою та в обов`язковому порядку дотримання публічного порядку в кожному випадку, незалежно від того, чи посилається сторона, яка заперечує проти визнання та звернення до виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, на предмет існування названих перешкод для такого звернення і його задоволення судом.
 
Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.
 
Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують чинні в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.
 
Публічний порядок України може бути порушено таким рішенням арбітражного суду, під час постановлення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист. 
У справі, яка переглядається, Верховний Суд встановив, що спір, який виник між сторонами справи (стягнення заборгованості із проведення робіт за договором буріння), не відноситься до виключної компетенції державного суду України, так само не ухвалювалося рішення національного суду у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, що і спір, який розглядався арбітражним судом.
 
Порушення публічного порядку матиме місце також у тих випадках, коли рішенням арбітражного суду порушено:
 
1. Засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права, у першу чергу конституційні, основи правопорядку в Україні, а також основні засади цивільного права.
 
Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.                    Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції                  України).
 
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий             захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є  незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.
 
2. Загальноприйняті принципи моралі, законні інтереси осіб, суспільства та держави.
3. Основоположні принципи та норми міжнародного права, у тому числі міжнародно-правові стандарти прав людини.
 
Водночас необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права, є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.
 
У цій справі сторони включили допункту 13.2 договору від 22 грудня 2017 року арбітражне застереження, а тому передбачили остаточність і обов`язковість для для них арбітражного рішення, ухваленого за результатами будь-якого спору, який виникає щодо виконання договору.
 
Отже, оскільки спірні правовідносини в межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), заявник не надав до суду доказів на підтвердження того, що оскаржуване арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або таке рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна, тому публічний порядок держави України в даному випадку не зачіпається.
 
Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2020 року у справі № 824/67/20 та у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 824/30/21.
 
Крім того, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що правові норми Конституції України, Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та норми ЦПК України, якими встановлено принцип обов`язковості виконання рішення МКАС при ТПП України за умов дотримання заявником вимог статей 475, 476 ЦПК України та відсутності передбачених законом умов для відмови у  визнанні та наданні дозволу на виконання даного рішення, мають вищу            юридичну силу перед положеннями постанови Національного банку України від  24  лютого  2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а тому останні не можуть бути підставою для ухилення боржника від виконання рішення МКАС при ТПП України від 15 вересня 2022 року у справі № 258/2021 та не свідчать про порушення вказаним рішенням публічного порядку України.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що  арбітражне рішення, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, то відповідно до статті 482  ЦПК України воно визнанню не підлягає, Верховний Суд вважає слушними, оскільки визнання такого арбітражного рішення в Україні презюмується, проте такі доводи не можуть бути  підставою для скасування правильної по суті та законної оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви CROSCO, Integrated Drilling & Well Services, Co,. Ltd. 
 
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, а зводяться до незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції.
 
Водночас Верховний Суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). 
 
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для її задоволення. 
 
Керуючись статтями 24, 351, 374, 375, 379, 381 - 384, 478, 479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без задоволення.

 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року.

Судді: | І. Ю. Гулейков
| С. О. Погрібний
| О. В. Ступак