КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
справа №756/11317/22                                                        Головуючий у І інстанції - Тиха О.О.
апеляційне провадження №33/824/2497/2023                   Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
24 липня 2023 року                                                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року              ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Судом установлено, що відповідно до протоколу серії ААД №096383 від                           17 квітня 2022 року водій 17 квітня 2022 року о 00-30 год. в м. Києві по пр. Оболонському, буд. 30 керував транспортним засобом Mazda 6, номерний д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager» Alcotest - 7510 ARMF - 0330, що зафіксовано на камеру 472844 (результат позитивний - 2,23%), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті ОСОБА_1 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 17 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його; постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови отримав безпосередньо в суді лише                 15 березня 2023 року, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи та встановивши відсутність інших доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.  
У мотивування вимог скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильно встановленими фактичними обставинами справи.
Зазначає, що на відеозаписі видно, що він був не згодний з проведеним оглядом, про що свідчить його відмова підписати протокол про адміністративне правопорушення та результат тесту, у зв`язку з чим працівники поліції були зобов`язані направити його до найближчого медичного закладу, чого здійснено не було.
Зауважує, що був тверезий та не керував транспортним засобом, військові та працівники поліції підійшли коли він знаходився біля автомобіля.
Вказує також, що на відео добре видно і чути, що він, будучи незгодним з результатами тестування на алкоголь, просив працівників поліції надати йому копію протоколу та пройти такий тест повторно.
Посилається на те, що був неналежним способом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №096383 від                           17 квітня 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 17 квітня 2022 року о 00-30 год. в м. Києві по пр. Оболонському, буд. 30 керував транспортним засобом Mazda 6, номерний д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager» Alcotest - 7510 ARMF - 0330, що зафіксовано на камеру 472844 (результат позитивний - 2,23%), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті ОСОБА_1 130 КУпАП.Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Відповідно до пункту 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. 
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №096383 від 17 квітня 2022 року, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції; тестування на приладі «Драгер», згідно якого при проходженні тестування 17 квітня 2022 року о 00:49 годин у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю з результатом 2,23%; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок).
Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.
Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).
Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.
З протоколу вбачається та про це зазначає апелянт, що він відмовився від підпису протоколу, оскільки не погоджувався з ним, відповідно у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» жодних пояснень або заперечень зі змістом протоколу не зазначено.
При цьому, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення  ОСОБА_1 не заявляв, мотивів незгоди з протоколом не зазначив.
Відомості про те, що  ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.
На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №096383 від 17 квітня 2022 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.
Отже, доводи  ОСОБА_1 щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.
Судом було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно якого  ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився (відео 00:35 хв.), після проведення огляду результат склав 2,23%, про що повідомлено ОСОБА_1 , з чим останній також погодився  (відео 03:06 хв.).
Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Доводи  ОСОБА_1 про те, що останній не був згоден з результатом огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським за допомогою приладу «Драгер», спростовуються долученими до протоколу доказами в їх сукупності, зокрема, даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 після проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням технічного пристрою «Драгер» на місці зупинки автомобіля, який показав у нього наявність алкоголю, погодився з вказаним результатом. Будь-який заперечень не висловлював та про наявність таких у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив.
Таким чином, суд не бере до уваги вказані доводи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. 
Жодних доказів на підтвердження того, що  ОСОБА_1 17 квітня 2022 року під час подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння та/або за кермом, апелянтом суду не надано.
Посилання апелянта на те, що він був неналежним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи є необґрунтованими, оскільки судом неодноразово направлялись SMS-повідомлення ОСОБА_1 на номер телефону, вказаний ним в протоколі про адміністративне правопорушення. Доказів того, що вказаний номер телефону не належить апелянту, матеріали справи не містять.
Отже, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з висновками і рішенням суду першої інстанції.
За змістом частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
При з`ясуванні обставин щодо накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП на ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність               ОСОБА_1 , не встановив.
Отже, аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП 
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за              частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                 В.В. Гуль