ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
08 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/913/23	
(суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №340/913/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                           ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 03 березня 2023 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – відповідач-1),  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-2) згідно з яким, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.08.2022 за № 110650000576 про відмову в призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його зверненням від 16.08.2022; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати позивачу період роботи з 01.08.1995 по 01.06.2013 на посаді тракториста-машиніста до пільгового стажу відповідно до довідки від 11.08.2022 року за №1/1, виданою сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Вікторія», яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та відповідно з 16.08.2022 призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.
Позов обґрунтовано тим, що відмова у призначені пенсії не може ґрунтуватися на розбіжностях посад позивача, які за написанням є різними, але водночас являються родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві  сільськогосподарської продукції.
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 23.08.2022 за № 110650000576 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його зверненням від 16.08.2022.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 серпня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.                      Рішення суду мотивовано тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при призначенні позивачу пенсії за віком протиправно не зарахувало до страхового стажу період його роботи  у СТОВ «Вікторія» з 01.08.1995 по 19.12.2006, з 28.03.2007 по 22.01.2008, з 31.03.2008 по 26.11.2008, з 07.04.2009 по 26.11.2009, з 19.03.2010 по 04.01.2011, з 24.05.2011 по 05.01.2012 та з 28.03.2012 по 01.06.2013, оскільки такий стаж підтверджується його трудовою книжкою та довідкою від 11.08.2022 року за №1/1 виданою СТОВ «Вікторія». При цьому, суд першої інстанції посилаючись на правову позицію Верховного суду від 27 лютого 2018 року у справі  №681/813/17 зазначив, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, а позивач не може відповідати за правильність та повноту ведення та заповнення трудової книжки. Також, суд першої інстанції зробив висновок про те, що оскільки рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проймалось Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області, фактично, та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не вчинялось протиправних дій на стадії прийняття рішення, вимога позивача щодо визнання протиправним дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  задоволенню не підлягає.           
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив її в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не має необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгового стажу роботи, зважаючи на те, що він має лише 5 років 8 місяців 21 день такого стажу з 20 років необхідного.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 16 серпня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначенні пенсії на пільгових умовах.
Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23 серпня 2022 за № 110650000576 відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.20).
Актом перевірки обґрунтованості видачі документів від 21 вересня 2022 року №1100-1002-1/400321 зроблено висновок про те, що дані, зазначені у довідці про пільговий стаж від 11.08.2022 року за №1/1 видані ОСОБА_1 за період роботи у СТОВ “Вікторія” з 01.08.1995 по 19.12.2006, з 28.03.2007 по 22.01.2008, з 31.03.2008 по 26.11.2008, з 07.04.2009 по 26.11.2009, з 19.03.2010 по 04.01.2011, з 24.05.2011 по 05.01.2012 та з 28.03.2012 по 01.06.2013 перевірені та частково відповідають наданим для перевірки первинним документам. За результатами перевірки виявлена розбіжність. Рекомендовано надати оновлену довідку про пільговий стаж з урахуванням виявлених розбіжностей у довідці про пільговий стаж від 11.08.2022 №1/1» (а.с.21-22).
Законність та обґрунтованість рішення від 23 серпня 2022 за № 110650000576 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є предметом спору переданого на вирішення суду.  
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців. 
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. 
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). 
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Відповідно до статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Отже, підтвердження спеціального трудового стажу трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів), що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має здійснюватися шляхом подання уточнюючої довідки про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, яка видається таким підприємством або його правонаступником. У разі відсутності правонаступника такого підприємства підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України.
Порядок звернення за призначенням пенсії встановлений статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з пунктами 1.1, 1.8, 1.9 Розділу I цього Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача-1 із заявою установленої форми про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відповідач-2 прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. 
Відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зроблений запис за №5-а про прийняття на роботу 01.08.1995 року на посаді «тракториста» у тракторну бригаду КСП «Вікторія» (запис на 4-5 стор. трудової книжки колгоспника) (а.с.33-36).
На виконання заяви ОСОБА_1 від 25.11.2022 року, Вільшанська селищна рада Кіровоградської області листом від 06.12.2022 року за №489 надає належним чином завірені архівні копії аркушів книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1989-2005 роки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Як вбачається з копії книги обліку трудового стану і заробітку колгоспників, можна простежити: період роботи, посаду, кількість відпрацьованих людино-днів та нараховану заробітну плату позивача за кожен період роботи. Крім того, з вказаних документів вбачається, що з 1995 року позивач обіймав посаду механізатора (механіз., відповідно до запису), а з 2002 року – тракториста (трактор., відповідно до запису) (а.с.25), що також підтверджується архівною довідкою від 08.02.2023 року за №59, виданою Вільшанською селищною радою Кіровоградської області (а.с.26).
Відповідно до довідки від 11.08.2022 року за №1/1 виданою СТОВ «Вікторія», позивач, у період з 01.08.1995 року по 19.12.2006 року, з 28.03.2007 року по 22.01.2008 року, з 31.03.2008 року по 26.11.2008 року, з 07.04.2009 року по 26.11.2009 року, з 19.03.2010 року по 04.01.2011 року, з 24.05.2011 року по 05.01.2012 року та з 28.03.2012 року по 01.06.2013 року, працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції та протязі повного польового періоду в рослинництві та на протязі календарного року в тваринництві (а.с.23).
 В акті перевірки обґрунтованості видачі документів від 21 вересня 2022 року №1100-1002-1/400321 зазначено, що відповідно до довідки від 11.08.2022 року за №1/1 виданою СТОВ «Вікторія», позивач працював трактористом – машиністом, тому виявлена розбіжність.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.
Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.
Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор», «підвозчик», «будівельна бригада» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі  №681/813/17.
Отже, зазначений в документах термін «механізатор», не може бути підставою для не зарахування цього періоду роботи позивача до пільгового стажу, оскільки такий термін (в цьому випадку при визначені посади позивача) є загальновживаним з більш широкими родовими поняттями професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відмова відповідача-2 у зарахуванні до пільгового стажу позивача, як тракториста-машиніста, де посада зазначена як «механізатор», є протиправною.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Положення пункту 1.5 Інструкції 1.5. вказують, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.
Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Разом з тим, відповідно до пункту 4     постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених        законом випадках іншу відповідальність, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, не може впливати на його особисті права.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції працівник не може відповідати за правильність та повноту заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що в свою чергу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку чи інвалідності на загальних підставах.
Відтак, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зробив правильний висновок про те, що відповідач-2 при призначенні позивачу пенсії за віком протиправно не зарахував до страхового стажу період його роботи  у СТОВ «Вікторія» з 01.08.1995 по 19.12.2006, з 28.03.2007 по 22.01.2008, з 31.03.2008 по 26.11.2008, з 07.04.2009 по 26.11.2009, з 19.03.2010 по 04.01.2011, з 24.05.2011 по 05.01.2012 та з 28.03.2012 по 01.06.2013, оскільки такий підтверджується його трудовою книжкою та довідкою від 11.08.2022 року за №1/1 виданою СТОВ «Вікторія».           
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на наступному.
Висновки суду в резолютивній частині постанови - є приписами, що підлягають безумовному виконанню сторонами та третіми особами, а судове рішення має бути категоричним, тобто повинне давати відповідь на позовні вимоги таким чином, щоб зняти невизначеність у взаємовідносинах між сторонами спору, суд звертає увагу на те, що у резолютивній частині постанови повинен бути наведений ясний і однозначний за своїм формулюванням висновок про протиправність дій або бездіяльності відповідача та про спосіб відновлення порушених прав позивача. 
Однак, суд першої інстанції зробивши правильний висновок у мотивувальній частині рішення про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, помилково в абзацах третьому та четвертому цього рішення зазначив про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача.
Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір, суд апеляційної інстанції вважає за можливе змінити абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року, шляхом заміни слів «Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області» на слова «Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області». В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року слід залишити без змін.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №340/913/23 – змінити шляхом заміни слів «Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області» на слова «Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області» в абзацах третьому та четвертому резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №340/913/23 – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 08 серпня 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов