Номер провадження: 33/813/1399/23
Справа № 521/9937/23 
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29.09.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. 

Відповідно до адміністративних матеріалів, 29.03.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бугайовській, 58з в м. Одесі та перебуваючи на АЗК «WOG», перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки, внаслідок чого пошкодив паливно-роздавальну колонку № 3 (ДП) Tokheim Q 500 T-V.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) паливно-роздавальна колонка № 3 (ДП) Tokheim Q 500 T-V АЗК «WOG» отримала механічні пошкодження.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.17-18).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 03.07.2023 року, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.19-24).

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови (а.с.25).

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.09.2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови було задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року (а.с.41-43).
У судове засідання до суду апеляційної інстанції, призначеному на 29.09.2023 року, на 11.00 год., з`явився ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити (а.с.49-51).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіг
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджена матеріалами справи.

Однак, апеляційний суд не погоджується з вищевказаним висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року N 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР України, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР України, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.
Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.
Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР України можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР України) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР України, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Так, вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що 29.03.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бугайовській, 58з в м. Одесі та перебуваючи на АЗК «WOG», перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки, внаслідок чого пошкодив паливно-роздавальну колонкою № 3 (ДП) Tokheim Q 500 T-V. Внаслідок ДТП паливно-роздавальна колонка № 3 (ДП) Tokheim Q 500 T-V АЗК «WOG» отримала механічні пошкодження.
При цьому,  суд першої інстанції вказав, що паливно-роздавальна колонка була деформована та пошкоджена.
Однак, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, які саме деформування зазнала паливно-роздавальна колонка №3 або її складові.
В матеріалах справи наявні пояснення свідка ОСОБА_2 , яка згідно пояснень є менеджером АЗК «WOG», котра описує вищезгадану подію, та стверджує про спричинення шкоди АЗК «WOG» на підставі перегляду запису з відеокамер (а.с.4).
Проте в матеріалах справи згадане відео також відсутнє.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції було неодноразово витребувано вищезгаданий відеозапис як з АЗК «WOG» так і від працівників поліції, крім того було витребувано будь-який документ на підтвердження того, що діями ОСОБА_1 було заподіяно матеріальної шкоди (а.с.32,44), однак відповідь надійшла лише від працівників поліції про те, що управління патрульної поліції в Одеській області не є розпорядником інформації з камер зовнішнього спостереження АЗК «WOG», та зазначили, що усі матеріали направили до Малиновського районного суду м. Одеси (а.с.47-48).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали адміністративної справи не містять переконливих доказів на підтвердження наявності винних дій особи ОСОБА_1 , що перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтується на відповідних доказах, а наведені судом першої інстанції докази не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення– скасувати.
Прийняти постанову, якою провадження в адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                С.М. Сегеда