Постанова
Іменем України
 
14 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 686/6245/22
провадження № 61-3564св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Хмельницький обласний центр фізичного виховання учнівської молоді,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року у складі судді Чевилюк З. А. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді про поновлення на роботі, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у березні 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді (далі - Центр) № 20/о від 22 лютого                       2022 року «Про звільнення тренера - викладача відділення боксу ОСОБА_1 »;
- поновити його на роботі на посаді тренера - викладача відділення боксу Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді                                         з 23 лютого 2022 року;
- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді від 03 вересня 2021 року № 109/д йому була оголошена догана. 
16 вересня 2021 року ним були написані письмові пояснення, в яких спростовані відомості, зазначені в Актах перевірки навчально-тренувальних занять, які в свою чергу стали підставою для оголошення догани. 
Із змісту наказу неможливо встановити за порушення яких правил трудової дисципліни йому було оголошено догану; у наказі вказано лише пункти посадових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, Статуту без зазначення їх змісту.
Обставини, викладені в актах перевірки навчально-тренувальних занять були спростовані батьками учнів, що навчаються в групах, де він викладає; у зазначених актах здебільшого фіксувалась відсутність тренера на робочому місці та вихованців на тренуванні, при цьому в наказі про оголошення догани відсутні відомості про те, чим передбачено обов`язок перебування тренера та вихованців у певному місці, яким документом встановлено місце проведення занять, час їх проведення та алгоритм дій тренера у разі відсутності вихованців. 
Догана накладена неправомірно, а тому не може бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Наказ № 20/о від 22 лютого 2022 року про його звільнення  фактично обмежений загальним посиланням на систематичне порушення трудових обов`язків з боку працівника, містить лише доповідну записку інструктора - методиста                     ОСОБА_2 , акт огляду відеофіксації спостереження від 07 лютого                        2022 року, наказ № 109/д від 03 вересня 2021 року. 
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 10 листопада 2022 року відмовив у задоволенні позову.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що мало місце систематичне порушення трудової дисципліни позивачем, тому його звільнення відбулося із дотриманням встановленого законом порядку застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Хмельницький апеляційний суд постановою від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Сергійчуком Ю. В., залишив без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року залишив без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем порушення роботодавцем вимог трудового законодавства під час його звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
Від представника ОСОБА_1 - адвоката Сергійчука Ю. В. у березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та, зокрема вказує, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки тому, що згідно з розкладом затверджених занять тренер ОСОБА_1 проводив заняття з понеділка до четверга включно. 04 лютого - 06 лютого 2022 року були п`ятниця, субота та неділя, які не були його робочими днями.
Посадовою інструкцією не заборонено тренеру займатися у вільний час та за наявності вільного залу, і такі дії не можуть трактуватися як порушення трудової дисципліни.
Вирішуючи позови суд має враховувати, що тільки правомірно накладені стягнення можуть бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, а тому необхідно з`ясувати систематичне невиконання яких саме трудових обов`язків позивачем передувало його звільненню.
Догана ОСОБА_1 була оголошена неправомірно, тому не може бути підставою для звільнення працівника  за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Судами попередніх інстанцій відступлено від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 172/1113/16-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 149/1568/19, від 17 червня 2021 року у справі № 201/8615/18, від 20 липня 2022 року № 724/1592/21.
Також судами не встановлювалися обставини щодо того чи проводилися заняття в робочий час тренера, чи в позаробочий; не всебічно досліджувалися Правила внутрішнього трудового розпорядку, наказ Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді № 98/1д від 31 серпня 2021 року, Посадова інструкція, які не забороняють тренеру займатися у вільний час та за наявності вільного залу; не з`ясовувалось систематичне невиконання яких саме трудових обов`язків позивачем передувало його звільненню; не встановлено усіх обставин, які входять у предмет доказування у справі; не враховано звернення батьків; неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.  
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Від Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молодіу квітні  2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить її відхилити, посилаючись на те, що у період з 04 лютого до 06 лютого                    2022 року ОСОБА_1 на порушення пункту 9 наказу № 98/1 від 31 серпня 2021 року, пунктів 2.13, 4.3 посадових обов`язків тренера-викладача, пункту 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, підпункту 11 пункту 3.6, пункту 3.9 Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді без дозволу керівництва обласного центру самовільно змінив розклад занять, проводив навчально-тренувальний процес з вихованцями у дні, поза межами затвердженого розкладу занять тренера-викладача на 2021/2022 навчальний рік; проводив самовільно навчально-тренувальний процес в приміщенні закладу з особами, які не є вихованцями закладу без будь-яких медичних документів.
Судами було досліджено всі обставини справи та правильно зроблено правові висновки; суду не надано заявником будь-яких письмових доказів на підтвердження правомірності його відсутності на робочому місці у вказаний у наказі час; не конкретизовано, які саме обставини не були досліджені судами.
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим позиціям, викладеним у касаційній скарзі.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 23 березня 2023 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Справа № 686/6245/22 надійшла до Верховного Суду 07 квітня 2023 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Наказом виконувача обов`язків директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді № 44/о від 17 червня 2004 року ОСОБА_1 прийнято на посаду тренера-викладача відділення боксу з посадовим окладом згідно штатного розкладу. Визначено тижневе навантаження 12 годин.
Згідно з пунктами 1.2, 1.7, 1.9, 1.10 Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, затвердженого розпорядженням голови Хмельницької обласної ради Загородним М. В.  38/2017-0 від 22 березня 2017 року, даний заклад є комунальним позашкільним навчальним закладом, який забезпечує розвиток фізичних здібностей вихованців, необхідні умови для повноцінного оздоровлення, загартування, тощо. Центр перебуває у комунальній власності, є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області. Центр створено на базі обласної дитячо-юнацької спортивної шкоди. Центр у своїй діяльності Хмельницький обласний центр фізичного виховання учнівської молоді керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», «Про фізичну культуру і спорт», Положенням про позашкільний навальний заклад, Положенням про дитячу юнацьку спортивну школу, рішеннями Хмельницької обласної ради, розпорядженнями голови Хмельницької обласної адміністрації, наказами Департамента та цим Статутом. 
Відповідно до пунктів 3.6, 3.9 Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді педагогічні працівники Центру зобов`язані виконувати навчальні плани та програми, берегти здоров`я учнів, захищати їх інтереси, дотримуватись вимог Статуту, посадових інструкцій, правил внутрішнього трудового розпорядку та чинного законодавства, вести і своєчасно подавати документацію, пов`язану з виконанням посадових обов`язків, виконувати накази і розпорядження керівника Центру. Тренери - викладачі працюють відповідно до розкладу занять, що затверджується керівником центру. 
Правила внутрішнього трудового розпорядку Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді погоджено протоколом загальних зборів трудового колективу № 1 від 09 грудня 2020 року, затверджені наказом від 22 грудня 2020 року № 146/д та доведені до відома ОСОБА_1 , що був присутній на зборах колективу. 
За пунктом 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді всі працівники на підставі укладених трудових договорів зобов`язані, в тому числі сумлінно виконувати свої трудові обов`язки; своєчасно і точно виконувати розпорядження працедавця, вказівки безпосереднього керівника і керівника структурного підрозділу; дотримуватись Статуту, Колективного договору, Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій; дотримуватись трудової дисципліни. 
Відповідно до пункту 5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам тренерсько-викладацького складу забороняється в межах робочого часу змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи.
Посадові обов`язки тренера-викладача Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді затверджені наказом № 114/д від 13 вересня 2021 року та доведені до відома ОСОБА_1 .
Відповідно до пунктів 2.13., 4.3., 4.6 Посадових обов`язків тренера-викладача Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, затверджених наказом виконувача директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді від 13 вересня 2021 року № 114/д, тренер-викладач не допускає до навчально-тренувальної та спортивної роботи вихованців, які не пройшли медичне обстеження в установленому порядку. Разом з медичними працівниками контролює стан здоров`я учнів-спортсменів, фізичну підготовленість, функціональні можливості кожного учня-спортсмена, регулює фізичне навантаження, якщо учень скаржиться на самопочуття, негайно направляє його до лікаря. Тренер-викладач несе відповідальність за проведення навчально-тренувального процесу згідно розкладу занять. Невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту, правил внутрішнього трудового розпорядку, центру, нормативно-правових документів, несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.
Пунктом 9 наказу № 98/1д від 31 серпня 2021 року по Хмельницькому обласному центру фізичного виховання учнівської молоді встановлено тренерам-викладачам суворо дотримуватись встановленого розкладу занять, при цьому всі зміни до розкладу занять вносяться на підставі письмової заяви тренерів-викладачів, погоджених зі старшими тренерами-викладачами відділень та затверджених директором центру не пізніше, як за три дні до зміни розкладу занять.
Згідно з затвердженим розкладом занять відділення боксу на 2021/2022 навчальний рік для ОСОБА_1 встановлено групу для тренування ПП-2 з графіком з понеділка по четвер з 16-00 год до 17-30 год, зал боксу Хмельницького обласного.
Наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді № 109/д від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану, а саме на порушення пунктів 2.2., 2.4 посадових обов`язків тренерів-викладачів відділень Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, пункту 3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, підпунктів 1, 11, 14 пункту 3.6, пункту 3.9 Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді ОСОБА_1 без поважних причин, без доведення до відома керівництва обласного центру був відсутній на робочому місці 02 вересня 2021 року (з 15-30 год до 17-00 год), 02 вересня 2021 року з 17-00 год до 19-15 год).
Наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді від 22 лютого 2022 року № 20/о ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Наказ мотивований тим, що у період з 04 лютого до 06 лютого 2022 року тренер-викладач відділення боксу ОСОБА_1 без дозволу керівництва обласного центру самовільно проводив навчально-тренувальний процес з особами, які не є вихованцями Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, а також без дозволу керівництва обласного центру, самовільно змінивши розклад занять проводив навчально-тренувальний процес з вихованцями у дні, поза межами затвердженого розкладу занять тренера-викладача на 2021/2022 навчальний рік, що є порушенням пункту 9 наказу Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді № 98/1 від 31 серпня 2021 року, пунктів 2.13, 4.3. посадових обов`язків тренера-викладача Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, пункту 3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, підпунктів 11 пункту 3.6, пункту 3.9 Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді.
Крім того, позивач самовільно проводив навчально-тренувальний процес в приміщенні закладу з особами, які не є вихованцями Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді без будь-яких медичних документів.
В той же час учасниками навчально-тренувальної та спортивної роботи в спортивній школі згідно з положенням про Положенням про дитячу юнацьку спортивну школу, Статуту Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді є вихованці; тренери-викладачі, медичні працівники та інші фахівці; батьки або особи, що їх замінюють; директор та його заступники інші представники підприємства, а зарахування до спортивної школи здійснюється на підставі заяви батьків або осіб, що їх замінюють, та/або дитини, яка досягла 16-річного віку, медичної довідки про стан здоров`я та відсутність медичних протипоказань для занять спортом з медичного закладу.
Вказані обставини підтверджуються доповідними записками інструктора-методиста закладу ОСОБА_2, ОСОБА_3 , чергового по закладу                                    ОСОБА_4 , відеозаписами з камер спостереження в залі боксу, актом огляду даних відеозаписів комісією закладу.
Звільнення позивача із займаної посади було погоджено на засіданні Профспілкового комітету Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Частинами першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями                  147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді № 109/д від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, який є чинним та не оскаржувався позивачем, у період з 04 лютого до 06 лютого 2022 року позивач на порушення пункту 9 наказу № 98/1 від 31 серпня 2021 року, посадових обов`язків тренера-викладача Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді, Правил внутрішнього трудового розпорядку, Статуту без дозволу керівництва Центру самовільно змінив розклад занять, проводив навчально-тренувальний процес в вихованцями Центру у дні, поза межами затвердженого розкладу занять тренера-викладача на 2021/2022 навчальний рік, а також самовільно проводив навчально-тренувальний процес в приміщенні закладу з особами, які не є вихованцями Центру без будь-яких медичних документів, що підтверджується доповідними записками інструктора-методиста закладу, чергового по закладу, відеозаписами з камер спостереження в залі боксу та актом огляду даних відеозаписів комісією закладу.   
Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши усі надані сторонами докази на предмет належності та достатності, врахувавши їх та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про систематичне порушення позивачем трудової дисципліни та звільнення ОСОБА_1 із дотриманням встановленого законом порядку.
Крім того, судами під час розгляду справи враховано згоду Профспілкового комітету Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді про надання згоди на звільнення тренера-викладача відділення боксу Центру ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Доводи касаційної скарги про застосування судаминорм матеріального права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі                                № 172/1113/16-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 149/1568/19, від 17 червня 2021 року у справі № 201/8615/18, від 20 липня 2022 року № 724/1592/21, суд касаційної інстанції відхиляє, з огляду на таке.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові                              від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), … [на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими].
Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать практиці Верховного Суду, викладеній у постанові, на яку посилається заявник у касаційній скарзі. 
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що питання про поновлення на роботі вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи. Судами встановлено всі фактичні обставини справи, враховано доводи сторін, надано належну оцінку поданим сторонами доказам та правильно застосовано вищезазначені норми КЗпП України.
Аргументи касаційної скарги про неналежну оцінку доказів судами попередніх інстанцій суд касаційної інстанції також відхиляє, оскільки згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Отже, заявником не мотивовано та не доведено, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права щодо порядку та оцінки доказів, зокрема отримання доказів та/або дослідження доказів.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судів.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
 
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                                            від 10 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду                            від 31 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 І. В. Литвиненко
 
                                                                                                            А. І. Грушицький
 
                                                                                                                Є. В. Петров