Номер провадження: 33/813/1202/23
Номер справи місцевого суду: 521/1799/23 
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
З вказаної постанови вбачається, що водій  ОСОБА_1 19.12.2022 року о 21 годині 20 хвилин керував автомобілем  «Nissan Teana» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Інглезі 10 у місті Одесі, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер, результат огляду на стан сп`яніння склав 1,56 ‰ проміле, тест №865, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.. 
Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис не відтворює моменту руху транспортного засобу, а тільки знаходження поруч від нього ОСОБА_1 ;
2)час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений в протоколі серії ААД №358157 від 19 грудня 2022 року не збігається з часом, зазначеним камерою патрульного поліцейського. Відсутні докази керування автомобілем саме ОСОБА_1 ;
3)в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б могли свідчити про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
4)при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист;
Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 та його представника про слухання його апеляційної скарги на 18 липня 2023 року на 10:30 год. 
18 липня 2023 року судове засідання було відкладено на 30 серпня 2023 року на 10:30 год. про що було повідомлено ОСОБА_1 , та адвоката Колотенко О.П. (в матеріалах справи є відповідні розписки).
30 серпня 2023 року ОСОБА_1 та його адвокат Колотенко О.П. в судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_2 та його представника.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 358157 від 19 грудня 2022 року з якого вбачається, що 19 грудня 2022 року о 21:20 год. в м. Одеса по вул. Інглезі, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Teana» номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат якого показав 1,56 ‰. Тест №865. Від керування відсторонений. Водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху;
-довідкою, з якої вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року за ч. 1 с. 130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія НОМЕР_2 отримав 22.02.2017 року;
-роздруківкою чеку приладу «Alcotest Drager 7510», з якого вбачається, що 19.12.2022 року о 21:28 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав результат 1,56 ‰. З даним результату проходження ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його підпис;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510». Результат 1,56 ‰. З результатом ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис;
-відеозапис з відеореєстратора, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що працівник поліції попросив ОСОБА_1 надати йому документи, які посвідчують особу, а також право керування транспортним засобом «Nissan Teana» номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він спитав ОСОБА_1 чи вживав той алкогольні напої, на що останній повідомив, що так вживав, джин. Потім працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти в установленому законом огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, при цьому пояснивши саму процедуру проходження такого огляду. ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого показав 1,56 ‰. З даним результатом ОСОБА_1 погодився. Заперечень щодо неправильності процедури проходження такого огляду не висловлював. Потім працівники поліції спитали, чому він у нетверезому стані сів за кермо свого транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів, що він знаходився в барі «Глечик» коли йому зателефонували з лінії «102» та спитали чи не його транспортний засіб знаходиться по вул. 25 Чапаївської дивізії та перешкоджає руху інших автомобілів. Тому він поїхав подивитися. Коли прибув на місце, подивився, що поблизу немає поліції, він вирішив швиденько убрати свій транспортний засіб з проїзної частини дороги та припаркувати у безпечне місце, неподалік. В цей час до нього під`їхали працівники поліції. Самі ж поліцейські повідомили, що на лінію «102» зателефонували мешканці дому, неподалік від якого транспортний засіб «Nissan Teana» номерний знак НОМЕР_1 знаходився на проїзній частині дороги на пішохідному переході, який стояв не рухаючись приблизно годину, заважав руху іншим транспортним засобам, які під`їжджали до нього, сигналили та об`їжджали. Дивлячись на те, що транспортний засіб «Nissan Teana» не рухається, вони вирішили, що водій помер, тому викликали поліцію. Потім працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що відносно нього за результатами проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зачитали суть адміністративного правопорушення його права та обов`язки, повідомили про розгляд справи, а також що його відсторонено від керування та видали тимчасовий дозвіл.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).
Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктами 1-5, 7, 10 Розділу ІІ зазначеної Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав та обов`язків під час складання протоколу, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням вимог закону та підставою для непритягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки не призвело до порушення прав ОСОБА_1 , який реалізував свої права та обов`язки під час розгляду справи судом, у тому числі і права на захист. Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та досліджених відеозаписів вбачається, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, підписано власноруч ОСОБА_1 , і вказані обставини під час апеляційного перегляду справи не спростовані.
Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Довід апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис не відтворює моменту руху транспортного засобу, а тільки знаходження поруч від нього ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на те, що з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, який приєднано до матеріалів справи, та який було досліджено судом вбачається, що ОСОБА_1 сам повідомив поліцейським, що сів за кермо свого транспортного засобу «Nissan Teana», щоб поки немає поліції, відпаркувати його в безпечне місце, щоб він не заважав руху інших транспортних засобів. Телефонувати, та просити, щоб це зробила інша людина він не став, бо на це знадобився би ще час. Отже, сам водій не заперечував факту того, що він керував своїм транспортним засобом. А повідомлення працівникам поліції що він вживав алкогольні напої свідчить про те, що він знав про своє правопорушення та свідомо сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання ОСОБА_1 про те, що, час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений в протоколі серії ААД №358157 від 19 грудня 2022 року не збігається з часом, зазначеним камерою патрульного поліцейського, є слушними, однак такі посилання не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відеозапис, що містяться на диску відносно ОСОБА_1 , достатньо для перевірки встановлених судом обставин проходження водія огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
Суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Alcotest Drager 7510», у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1  не висловлював. Окрім того, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою  ОСОБА_1 . Крім того, у роздруківці чеку приладу зафіксовано, що ОСОБА_1   ознайомився з результатом тесту і поставив свій підпис на чеку.
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Таким чином, ОСОБА_1  реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 19.12.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 . 
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1  було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова