КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
       
єдиний унікальний номер справи: №760/21921/21
номер провадження №22-ц/824/8367/2023
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                            У К Р А Ї Н И
 
14 вересня 2023року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав:
 
судді - доповідача                              Білич І.М.
                     суддів                                                  Мостова Г.І., Слюсар Т.А.
                                                                                                                                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Солом`янського районного суду міста Києва Калініченко О.Б.,
у цивільній справі №760/21921/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и л а:

У серпні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 за результатами розгляду якого, просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 14 травня 2018 року, яка станом на 15 березня 2021 року становить  15 238 грн. 18 коп., що складається з: 14 269 грн. 92 коп. -  заборгованість за тілом кредиту; 968 грн. 26 коп. - заборгованість за пенею та комісією. 
В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.   Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Таким чином, АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 15 березня 2021 року становить  15 238 грн. 18 коп.
 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, представника АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказуючи, що підписуючи анкету-заяву 14 травня 2018 року, відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, на підтвердження чого, у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо було надіслано на зазначений ним мобільний номер. Підписанням договору, відповідач підтвердив, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. У підписаній анкеті-заяві відповідач визначив, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковано на офіційному сайті банку та публічно доступні в режимі реального часу. Таким чином, у суду є безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що доступні у публічному доступі. Вказуючи, що умовами договору визначено відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом, зокрема, у вигляді пені та комісії. Відповідно до виписки про рух коштів, всього за час користування карткою відповідачем у період, зазначений у позові, ним було проведено поповнення карткового рахунку на суму 7 499 грн. та витрати на суму 22 737 грн. 18 коп. Таким чином, сума коштів не повернута банку становить 5 000 грн. - кредитний ліміт та 10 238 грн. 18 коп. - овердрафт, що загалом становить 15 238 грн. 18 коп. 
 
Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
 
Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
На час розгляду справи до суду апеляційної інстанції сторонами в справі не було надано заперечень щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
 
Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, чи було задоволено заяву відповідача та відкрито поточний рахунок, видано йому за цим договором платіжний інструмент (банківську картку), встановлено відповідний кредитний ліміт та його суму, а також доказів здійснення будь-якого руху коштів по рахунку. Також, вказуючи, що сторона позивача не надано підписаних відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту, а також доказів на підтвердження того, що саме надані банком Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Зазначаючи, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
 
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, виходячи з наступного.
 
Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
 
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1-2 ст. 551 ЦК України  визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
 
Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
 
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що 14 травня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій зазначено, що останній погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з вищевказаними документами, які були надані йому для ознайомлення. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Проте, ні Правила надання банківських послуг, ні тарифи, ні таблиця обчислення вартості кредиту, ні паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Також, в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження отримання відповідачем вищевказаних документів у електронному вигляді. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов та паспорт споживчого кредиту, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Позивачем не надано до суду першої інстанції й належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття йому рахунку, встановлення кредитного ліміту та доказів користування відповідачем кредитними коштами.
Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише анкетні дані відповідача, контактну інформацію та волевиявлення останнього на відкриття поточного рахунку, та встановлення кредитного ліміту, проте не містить жодних даних про умови кредитування.
 
Слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами.
Разом з тим, позивачем не надано до суду першої інстанції виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача, з якої можна було б встановити факт користування ним кредитними коштами та наявність у нього заборгованості за кредитом.
В свою чергу, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку.
Інших доказів на підтвердження існування у відповідача заборгованості перед банком, останнім надано не було, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
До апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» додано виписку про рух коштів по картці від 04 квітня 2023 року оформленого на ім`я ОСОБА_1 ,
Вирішуючи питання про долучення зазначеного доказу до матеріалів справи, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2, 4 ст. 83 сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Звертаючись до суду із вказаним позовом, банк просив проводити розгляд справи без його участі. Подавши зазначене клопотання, банк розпорядився наданими йому процесуальними правами на власний розсуд, підтвердивши, що надав усі докази на обґрунтування своїх вимог  разом із позовною заявою. 
До суду апеляційної інстанції, клопотання про долучення доказу - виписки по картковому рахунку відповідача - банк не подав. Обґрунтованих причин неможливості подати вказаний доказ до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього не зазначив, доказів на їх підтвердження, не надав.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для долучення до матеріалів справи виписки по картковому рахунку відповідача.
Зазначені висновки, що стосуються можливості долучення судом апеляційної інстанції нових доказів, повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними, зокрема, у постанова від 12 червня 2023 року у справі № 205/7739/21, від 13 лютого 2023 року у справі № 279/573/22, від 30 травня 2023 року у справі № 711/3329/21.
Виходячи з наведеного, посилання скаржника на наявність у відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.
 
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387   ЦПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків визначених положеннями п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач:        
Судді: