ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/2160/22
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                                                                                                     суддів: Чередка А.Є, Паруснікова Ю.Б.,
про секретарі судового засідання: Манець О.В.
представники сторін:
від позивача: Доманський Володимир Петрович, посвідчення №2113  від 05.07.2019 року,  адвокат;
від відповідача: Бажан Владислав Павлович, посвідчення №1512  від 14.09.2018 року,  адвокат;
представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні первісного позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;
розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу № 295  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 року (повний текст складено 30.12.2022 року )  у справі №904/2160/22 (суддя Манько Г.В.)
за позовом Житлово-будівельного  кооперативу № 295 
до Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14"
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна. 
про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення 
та за зустрічним позовом Міського комунального закладу культури "Дніпровська  дитяча музична школа № 14" 
до Житлово-будівельного  кооперативу № 295 
про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:
           Житлово-будівельний кооператив №295 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив зобов`язати Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" звільнити нежитлові приміщення за договором оренди від 10.02.2020 № 1, а саме приміщення № 139 (нова нумерація 594), № 140 (нова нумерація 595), № 141 (нова нумерація 596), № 142 (нова нумерація 597), які розташовані за адресою: вул. Велика Діївська, 40 в м. Дніпро, які перебувають у власності Житлово - будівельного кооперативу № 295.
            Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений з відповідачем договір оренди №1 від 10.02.2020 року  в силу положень ст.782 Цивільного кодексу України є розірваним, а нежитлові приміщення на вимогу їх власника не повернуті та не звільнені. 
                   Міський комунальний заклад культури "Дніпропетровська дитяча музична школа № 14" звернувся до господарського суду з зустрічним позовом, в якому просив:
- скасувати рішення приватного  нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірини Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62109943 від 07.12.2021 року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40. приміщення   №   595,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1   за Житлово-будівельним кооперативом №295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) та припинити право власності Житлово-будівельного кооперативу № 295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд. 40, приміщення № 595;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріальної округу Стаднік Ірини Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62109554 від 07.12.2021року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд.40,  приміщення   № 596,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1    за   Житлово-будівельним кооперативом №295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) та припинити право власності Житлово-будівельного кооперативу №295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд.40, приміщення № 596;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального  округу Стаднік Ірини Леонідівни  про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62110407 від 07.12.2021 року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення   №  594,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1    за   Житлово- будівельним кооперативом № 295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) та припинити право власності житлвоо-будівельного кооперативу № 295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення № 594;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірини Леонідівни  про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62120434 від 08.12.2021 року, на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення   №   597,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1    за   Житлово-будівельним кооперативом № 295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) та припинити право власності Житлово-будівельного кооперативу № 295 (ІК в ЄДРПОУ 23068638) на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення № 597.
          Зустрічні позовні вимоги мотивовані посиланням на порушення приватним нотаріусом порядку державної реєстрації права, а саме: належним чином не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав; подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно (нежитлові приміщення №№ 594, 595, 596, 597), як самостійні об`єкти нерухомого майна та їх обтяження; були відсутні документи про набуття відповідачем права власності на ці об`єкти нерухомого майна; приватний нотаріус не прийняла, як того вимагає Закон, рішення про відмову в державній реєстрації прав, що стало наслідком внесення недостовірних відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно.    
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 року  в  задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю.
          Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірини Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62109943 від 07.12.2021року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення   № 595,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1   за   Житлово-будівельним кооперативом №295 та припинено право власності Житлово-будівельного кооперативу №295 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення № 595.  
          Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріальної округу Стаднік Ірини Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62109554 від 07.12.2021 року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення   №596,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1    за  Житлово-будівельним кооперативом №295 та припинено право власності Житлово-комунального кооперативу №295 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська. буд. 40, приміщення №596.    
          Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального  округу Стаднік Ірини Леонідівни  про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62110407 від 07.12.2021року  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення   №594,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:   1/1    за   Житлово-будівельним кооперативом №295 та припинено право власності Житлово-будівельного кооперативу №295 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення №594.    
          Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірини Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62120434 від 08.12.2021 року, на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд.40, приміщення   №597,   форма   власності   приватна,   розмір   частки:    1/1    за  Житлово-будівельним кооперативом №295 та припинено право власності Житлово-будівельного кооперативу №295  на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, приміщення №597.
          Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №295 на користь Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" судовий збір в сумі 9 924 грн.
          Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що:
- договір оренди, невиконання умов якого є підставою первісних позовних вимог, припинив свою дію 30.09.2020;
- у розумінні приписів ст.761 Цивільного кодексу України у первісного позивача на момент укладення договору оренди (10.02.2020року ) було відсутнє право передання спірного нерухомого майна у найм;
- рішення про державну реєстрацію права приватної власності щодо спірного нерухомого майна здійснено в порушення приписів ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за відсутністю документів, що підтверджують набуття права первісним позивачем на спірне нерухоме майно.
                   Не погодившись із вказаним рішенням суду, Житлово-будівельний кооператив №295 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване ним рішення, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.  
         В обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявник зазначає наступні доводи:
- з урахуванням п.7.3 договору листом від 01.07.2020 року відповідач повідомив позивача про свій намір відносно подальшого користування орендованим приміщенням з 01.10.2020 року. Таким чином, висновки суду щодо припинення договору оренди нежитлових приміщень з 30.09.2020 року  не відповідають матеріалам справи, наявним у справі доказам та  нормам матеріального права;
- майнове право на спірні нежитлові приміщення у ЖБК №295 виникло у березні 1980, а державна реєстрація права власності на них, тобто, засвідчення права, була здійснена у 2021 році.
                Скаржник вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що спірні нежитлові приміщення збудовані за державні кошти, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б вказували та підтверджували, що ЖБК №295 погоджувало фінансування нежитлових приміщень за рахунок державних коштів. 
                 Розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.07.1983 №206-р, відповідно до якого приміщення за адресою житловий масив "Комунар 13-і" передано "ДМШ №14", на думку відповідача, не має відношення до спірних приміщень, оскільки стосується іншого нерухомого майна. Крім того, відповідно до статуту МКЗК "Дніпровська музична школа №14", останній був створений в листопаді 1991 року, водночас розпорядження прийнято у 1983 році. 
          Апелянт зазначає, що:
- в матеріалах справи відсутні докази перебування спірних приміщень на балансі будь-якої юридичної особи комунальної форми власності Дніпровської міської ради, а також, що ці приміщення є об`єктами комунальної власності;
- судом першої інстанції не встановлено, яким чином порушені права МКЗК "Дніпровська музична школа №14", адже, жодного доказу про майнові права МЗКЗ "Дніпровська музична школа №14" на спірні нежитлові приміщення матеріали справи не містять;
- МЗКЗ "Дніпровська музична школа №14" не відноситься до органів місцевого самоврядування, позивачем за зустрічним позовом не було залучено в якості третьої особи по справі - відділ (управління, департамент, тощо) органів місцевого самоврядування м.Дніпро, на балансі яких перебувають спірні нежитлові приміщення. 
          Скаржник вважає, що господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", оскільки правовідносини у даній справі стосуються питання реєстрації права власності, яке не регулюється положеннями цього Закону.
       У відзиві на апеляційну скаргу Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
        Посилається на те, що Житлово-будівельний кооператив №295 не був власником спірного нерухомого майна на момент укладення договору оренди №1 від 10.02.2021року. Право власності на вказані приміщення зареєстровані за позивачем лише у грудні 2021 року. Отже, позивач не мав права передавати спірне майно у найм.
          Відповідач за первісним позовом зазначає, що МЗКЗ "Дніпровська музична школа №14" та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради не визнає законність реєстрації за ЖБК №295 права власності на спірні нежитлові приміщення.             
                Рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР "Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію житлового будинку №13 та ЖБК-295 у мікрорайоні "Комунар-1а" житлового масиву "Петровський" у Ленінському районі" не є підставою, у розумінні Закону №1952-ІV та Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
      Оскільки ЖБК №295 до 01.01.2013 року не було зареєстровано право власності на спірні нежитлові приміщення, тому, на думку відповідача за первісним позовом, реєстрація права власності мала відбуватися відповідно до вимог Закону №1952-ІV, тобто, після прийняття нежитлових приміщень в експлуатацію в установленому порядку.
          На думку МЗКЗ "Дніпровська музична школа №14" документи щодо введення в експлуатацію спірних нежитлових приміщень відсутні, відповідно, у нотаріуса були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на ці об`єкти як на самостійні об`єкти нерухомого майна. 
          Зазначає, що оскаржувані рішення безпосередньо стосуються відповідача, оскільки у спірних нежитлових приміщеннях розташований Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14". Після незаконного оформлення права власності на нежитлові приміщення ЖБК №295 вчинює дії, спрямовані на виселення музичної школи із наведених приміщень та позбавлення її права користування цими приміщеннями.
                  19.06.2023 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача, які надали відповідні пояснення.
          Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна у судове засідання не з`явилася, у поданому клопотання просить розглянути справу за її відсутністю.
          Колегія суддів вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
                 З матеріалів справи вбачається, що  між Житлово-будівельним кооперативом №295 (орендодавець) та Міським комунальним закладом культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" (орендар) укладено договір оренди №1 від 10.02.2020року, за умовами п.1.1 якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування приміщення, що визначене у цьому договорі (надалі іменується "приміщення, що орендується") та  своєчасно  сплачувати  орендну плату.
          Відповідно до цього договору орендар приймає від орендодавця у користування приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40 (п. 1.2 договору).
          Загальна площа приміщення, що  орендується, 258,8  кв.м. з  трьома окремими    входами,  а  саме: приміщення  №139  -  100,3 кв.м, приміщення №140  -   56,6  кв.м,   приміщення №141   -   57,6 кв.м, приміщення №142 - 44,3 кв.м. (п. 1.3 договору).
          Приміщення  надається  орендодавцем для  використання під Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" (п. 1.5 договору).
          Орендна плата за оренду приміщення визначається на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2014 № 824, та на підставі рішень Дніпровської міської ради від 19.12.2018 № 5/39, від 27.11 2019  (п. 3.1 договору).
          Відповідно до п.3.2 договору орендар  за користування орендованим приміщенням площею 258,8 кв.м сплачує орендну плату, яка становить 5 грн 86 коп. (п`ять грн 86 коп.) за 1 кв.м без НДС,  що  становить  1516  грн. 57 коп.  в місяць. Сума договору становить 13649 грн. 13 коп. Орендна плата нараховується без урахування вартості комунальних послуг. Розрахунки проводяться  в безготівковому порядку у національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі рахунку.
          За умовами п.4.1 договору після закінчення терміну дії договору орендар зобов`язаний передати орендодавцю приміщення, що орендується, та майно протягом десяти робочих днів, після закінчення названого строку орендного користування за актом прийому-передачі. Приміщення вважається переданим з моменту підписання Акту прийому-передачі.
          У    момент    підписання    Акту    прийому-передачі   орендар    передає орендодавцю ключі від приміщень, що орендуються (п. 4.4 договору).
          Приміщення,    що    орендуються,   та   майно   повинні бути передані орендодавцю   у тому ж стані, в якому вони були переданні в орендне користування з урахуванням нормального природного зносу (п. 4.5 договору).
          Дія цього договору припиняється з підстав та порядку,  визначених Цивільним Кодексом України (п. 6.1 договору).
          Відповідно до п.6.2 договору, договір може бути достроково розірваний за ініціативою  орендодавця у разі: 
-відмови орендаря від підписання Акту прийму-передачі відповідно до п. 2.1.1.;
- несплати орендарем орендної плати в строки, визначені в п. 3.2.; 
-використання приміщення орендарем не за призначенням;
- пошкодження орендованих приміщень  або/майна,  яке унеможливлює його подальше використання за призначенням - незгоди орендаря з розміром орендної-плати, визначеної відповідно до п. 3.1. даного договору.
          Згідно п. 1.3. ст. 651 Цивільного кодексу України орендар має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово попередивши орендодавця за два місяці, орендар зобов`язаний звільнити приміщення в зазначений термін (п. 6.2 договору).
          Про дострокове розірвання договору інша сторона письмово попереджається за два місяці (п. 6.3 договору).
          Після закінчення строку дії договору оренди всі невіддільні від приміщення поліпшення, зроблені орендарем, переходять у власність орендодавцю (п. 6.4 договору).
          Цей договір набирає чинності з дня його підписання (п. 7.1 договору).
          Умови даного договору застосовуються до відносин між сторонами з 01 січня 2020 року і діє по 30 вересня 2020 року (п. 7.2 договору).
          Згідно з п.7.3 договору за два місяці до спливу строку оренди сторони мають повідомити одна одну  про  свої наміри щодо  подальшого  користування  орендованими приміщеннями.  Орендар,  що сумлінно виконував свої зобов`язання з договору оренди, має переважне право на укладання договору оренди приміщення на новий термін.
          Відповідно до п.8.5 договору сторони вправі в період дії цього договору вносити в нього зміни. Зміни до цього договору можуть вноситися шляхом укладання додаткових угод, які мають бути викладені в письмовій формі та затверджені підписами та печатками сторін (п. 8.5 договору).
          З матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано акт №1 прийому-передачі нежитлового приміщення від 10.02.2020року, що є додатком №1 до договору оренди №1 від 10.02.2020 року, за змістом якого, відповідно до  договору оренди від 10.02.2020 року  орендодавець передає, а орендар приймає   приміщення (згідно   інвентарної  справи БТІ  №139, №140, №141,       №142),  з трьома окремими  входами загальною площею 258,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, 40 винятково для використання під міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" (п.1 додатку). Акт є невід`ємною частиною договору оренди приміщення №1 від 10.02.2020року. 
       Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
          Частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
          Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 Господарського кодексу України).
          Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
          Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Відповідно до ч.ч.1,6 ст.283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України).
          Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України).
       Встановлено, що листом від 01.07.2020 року №70 Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" звернувся до Житлово-будівельного кооперативу №295, в якому повідомив про намір щодо подальшого користування орендованими приміщеннями згідно з договором оренди №1 від 10.02.2020року. 
      Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у ст. 764 Цивільного кодексу України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
          Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.
          У даному випадку, однією із сторін договору не було подано заяву (повідомлення) про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії, тобто після 30.09.2020року.
          Приймаючи до уваги, що орендар продовжував користуватися спірним нерухомим майном після закінчення договору найму, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що цей договір припинив свою дію з 30.09.2020року. Навпаки, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України договірні відносини сторін продовжилися ще на 9 місяців ( враховуючи строк дії договору оренди відповідно до п. 7.2 договору), тобто, до 30.06.2021 року.
        Матеріали справи свідчать, що Житлово-будівельний кооператив №295 звернувся до МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа №14 з листом №923 від 05.04.2021року, в якому зазначено, що  надані на підпис два примірника договору оренди на нежитлові приміщення орендарем не підписано та орендна плата не сплачується. 
          Листом від 06.04.2021року  №56 МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа №14" повідомив Житлово-будівельний кооператив №295, що останній не є власником нежитлових приміщень 139, 140, 141, 142 будинку 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпрі, що унеможливлює укладання договору оренди. 
          Також, Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" звернувся до ЖБК №295 з листом від 27.04.2021 року №63, в якому звернув увагу на відсутність у ЖБК № 295 документів, підтверджуючих право власності на нежитлові приміщення №139, 140, 141, 142, що унеможливлює укладання з ЖБК № 295 договору оренди  спірних нежитлових приміщень.
          Житлово-будівельний кооператив №295  звернувся до Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" з претензією №16 від 15.12.2021 року  щодо сплати заборгованості за договором  оренди за період з 01.12.2021року  по 31.12.2021року. Наразі існує судовий спір про стягнення заборгованості з орендних платежів.     
       Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2022 року у справі №904/2161/22, яке оскаржується в апеляційному порядку, стягнуто з Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" на користь Житлово-будівельного кооперативу №295 22 099, 08 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення №1 від 10.02.2020 року. 
             Отже, наведені обставини підтверджують, що в період, коли договірні відносини сторін діяли – до 30.06.2021 року  - відповідач за первісним позовом фактично припинив виконання своїх зобовязань з оплати орендної плати та заперечував право орендодавця передавати спірне майно в оренду.
          Згідно з ч.ч.1,2 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
          Зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.
      За умовами п.6.2 договору оренди несплата орендарем орендної плати в строки, визначені в п. 3.2, є підставою для  дострокового розірвання договору за ініціативою  орендодавця.
          Статтею 782 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
          Наведеною нормою Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
          Пунктом 6.1 договору визначено, що дія цього договору припиняється з підстав та порядку, визначених Цивільним кодексом України.
           07.02.2022 року позивачем направлено відповідачу лист-вимогу вих.№26 про відмову від подальшої здачі в оренду нежитлових приміщень за договором оренди від 10.02.2020 року №1 у зв`язку з несплатою заборгованості за оренду приміщень більше як 3 місяці та звільнення (повернення) спірних нежитлових приміщень з оренди. 
          Отже, позивач скористався наданим йому правом на дострокове припинення договору оренди з огляду на односторонню відмову орендодавця від цього договору.
          Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
          З припиненням договірних відносин у наймача виникає обов`язок повернути наймодавцеві майно та відсутні правові підстави для подальшого користування ним.
          Незважаючи на припинення договору оренди, відповідач не повернув позивачу спірне нерухоме майно з оренди.  Такі дії відповідача за первісним позовом є порушенням умов договору та вимог Закону. 
      Колегія суддів звертає увагу, що відповідач за первісним позовом не заперечує про припинення договірних відносин, зазначаючи при цьому, що позивач за первісним позовом не мав права укладення договору.
          Між тим, докази того, що укладений сторонами договір оренди №1 від 10.02.2020 року визнано у судовому порядку недійсним, в матеріалах справи відсутні. Тому при вирішенні даного спору необхідно керуватися умовами згаданого договору. 
              За встановлених обставин відповідач зобов`язаний повернути орендоване ним майно відповідно до Акту прийму-передачі згідно п.4.1 договору оренди.
                 Такі дії відповідач за первісним позовом не здійснив, що свідчить про порушення прав позивача за первісним позовом та обгрунтованість його позовних вимог. Тому колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Житлово-будівельного кооперативу №295 та зобов`язання МКЗК "Дніпропетровська дитяча музична школа №1" звільнити спірні нежитлові приміщення.
                   Апеляційний господарський суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача права на передання спірного нерухомого майна у найм.
          Так, за приписами ст.261 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 761/5156/13-ц  вказано, що: під майновим правом слід розуміти “право очікування”, що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (див. постанову Верховного Суду України від 30.03.2016 року  у справі № 6-265цс16).
          З матеріалів справи вбачається, що Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР прийнято рішення №209§21  від 31.03.1980 року  "Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію житлового будинку №13 та ЖБК-295 у мікрорайоні "Комунар-1а" житлового масиву "Петровський" у Ленінському районі", яким затвердежно акт державної комісії від 31.03.1980 року про приймання в експлуатацію 9-ти поверхового 136-ти квартирного житлового будинку №13 та ЖБК-295 у мікрорайоні "Комунар-1" житлового масиву "Петровський" загальною площею 7 411 кв.м. та житловою площею 4 831 кв.м з вбудованими приміщеннями - вбудований ЖЕК загальною площею 155 кв.м., приміщення для роботи з населенням загальною площею 56 кв.м., збудованого будинко-будівельним комбінатом №1 для УКСа. Дозволено УКСу міськвиконому ввести в експлуатацію житловий будинок, прийнятий по акту державної комісії, затвердженим цим рішенням та передати його на баланс житлово-будівельному кооперативу №295.
          Отже, вказаним рішенням затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, а також передачу цього будинку на баланс ЖБК №295. Відповідно, майнове право на спірні нежитлові приміщення виникло у позивача у березні 1980 року.
          Колегія суддів відхиляє посилання відповідача за первісним позовом на те, що право власності на спірні нежитлові приміщення зареєстровано за позивачем лише 03.12.2021 року. Державна реєстрація не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує це право, яке вже набула особа. Тому неможливо ототожнити факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації (близька за змістом правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019року  у справі №911/3594/17).            
          Таким чином, відсутність станом на дату укладення спірного договору (10.02.2020року ) записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ЖБК №295 права власності на спірне нерухоме майно, жодним чином не свідчить про те, що у останнього відсутнє майнове право на вказане майно.
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем за первісним позовом не надано, а матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, інших доказів (зокрема, фінансування будівництва спірного приміщення за рахунок державних коштів, прийняття його до комунальної власності у встановленому законом порядку), які б свідчили про наявність підстав для визнання права комунальної власності на спірне приміщення.
          Матеріалами справи встановлено, що 07.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 62109943, а саме: рішення про реєстрацію права власності за житлово-будівельним кооперативом №295 на нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення №595, форма власності приватна, розмір частки 1/1.
           07.12.2021року  приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 62109554, а саме: рішення про реєстрацію права власності за житлово-будівельним кооперативом №295 на нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення №596, форма власності приватна, розмір частки 1/1.
           07.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 62110407, а саме: рішення про реєстрацію права власності за житлово-будівельним кооперативом №295 на нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення №594, форма власності приватна, розмір частки 1/1.
           07.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 62120434, а саме: рішення про реєстрацію права власності за житлово-будівельним кооперативом №295 на нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.40, приміщення №597, форма власності приватна, розмір частки 1/1.
          Вказані рішення прийняті приватним нотаріусом на підставі рішення №209§21  від 31.03.1980 року Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР "Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію житлового будинку №13 та ЖБК-295 у мікрорайоні "Комунар-1а" житлового масиву "Петровський" у Ленінському районі".
          Зміст рішення №209§21  від 31.03.1980 року  свідчить про те, що виконавчим комітетом вирішено: затвердити акт державної комісії від 31.03.1980року  про приймання в експлуатацію 9-ти поверхового 136-ти квартирного житлового будинку №13 та ЖБК-295 у мікрорайоні "Комунар-1" житлового масиву "Петровський" загальною площею 7 411 кв.м. та житловою площею 4 831 кв.м з вбудованими приміщеннями - вбудований ЖЕК загальною площею 155 кв.м., приміщення для роботи з населенням загальною площею 56 кв.м., збудованого будинко-будівельним комбінатом №1 для УКСа. Дозволено УКСу міськвиконому ввести в експлуатацію житловий будинок, прийнятий по акту державної комісії, затвердженим цим рішенням та передати його на баланс житлово-будівельному кооперативу №295.
          Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" вважає, що прийнявши рішення №62109943, 62109554, 62110407, 62120434 про реєстрацію права власності приватним нотаріусом було порушено вимоги законодавства у сфері реєстрації речових право на нерухоме майно, що і стало підставою для його звернення до суду із даним зустрічним позовом. 
          Щодо зустрічних позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності, колегія суддів приймає до уваги наступне:  
          Предметом зустрічного позову є вимога Міського комунального закладу культури "Дніпропетровська дитяча музична школа №14" про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності.
          Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”.
          Згідно з  п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
          Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.
          У ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
          Приписами ст.55 Конституції України гарантовано право кожного на захист прав і свобод в судовому порядку.
          Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
          Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
          Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду. 
                При ухваленні рішення судом не досліджено право позивача за зустрічним позовом оспорювати право власності ЖБК №295 на належні йому спірні приміщення, не встановлено, які права позивача за зустрічним позовом порушено ЖБК №295 та чи призведе обраний Міським комунальним закладом культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" спосіб захисту до відновлення таких прав.
               Між тим, ці обставини позивач за зустрічним позовом під час апеляційного перегляду справи не обгрунтував.
          Згідно зі ст.45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
          Водночас, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.
          Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
          Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
          Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
          Відсутність порушеного права  чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № 1340/4630/18).
          У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 року у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
          Отже,  відсутність порушеного права  у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
                   Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 ЦПК та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.
          Водночас, у рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
          За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
          Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.
          Колегія суддів вважає, що права та інтереси позивача за зустрічним позовом оспорюваними рішеннями про державну реєстрацію прав та обтяжень не порушені, оскільки спір у цій справі не стосується права власності цього позивача на зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно. Тому у МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа №14" відсутні будь-які права щодо цього майна, які були предметом реєстрації. 
          Таким чином, встановивши відсутність порушеного та оспорюваного права позивача за зустрічним позовом, суд апеляційної інстанцій не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності. 
                 Натомість, первісний позов доведено і він підлягає задоволенню.
          За приписами п.2 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Згідно з п.п. 1, 4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів вважає, що рішення господарського суду ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
          Керуючись ст.ст. 269, 275,  277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
                                                                                                              ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу  задовольнити.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022   року у справі №904/2160/22 скасувати.
          Ухвалити по справі  нове рішення.
          Позовні вимоги Житлово-будівельного  кооперативу № 295 задовольнити.
       Зобов`язати  Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" (код ЄДРПОУ 02215963) звільнити нежитлові приміщення №139 (нова нумерація 594), № 140 (нова нумерація 595), № 141 (нова нумерація 596), № 142 (нова нумерація 597), які розташовані за адресою: вул. Велика Діївська, 40 в м. Дніпро та перебувають у власності Житлово - будівельного кооперативу № 295 (код ЄДРПОУ 23068638).
                 В задоволенні зустрічного позову відмовити.
              Стягнути з Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" ( код ЄДРПОУ 02215963,   вул. Велика Діївська, буд.40, м. Дніпро, 49000) на користь Житлово-будівельного  кооперативу  № 295 (49000, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40,  код ЄДРПОУ 23068638) судовий збір за розгляд первісного позову у розмірі 2 481,00 грн. та судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 18 607,50 грн.
               Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.
                   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Постанова складена у повному обсязі 06.07.2023 року.

          Головуючий суддя                                                               Т.А. Верхогляд

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков

          Суддя                                                                                   А.Є.Чередко